HANSEN: TIL GICADARIERNES MORPHOL. OG SYSTEMATIK. 35 



Derimocl bar man ikke undersögt Sandseorganeines Bygning og 

 Beliggenhed, hvis systematiske Vœrdi Prof. Schiödte, som oven- 

 for nœvnt, har paapeget for nogle Billefamiliers Vedkommende. 



Hos alle Cicadarier kan man betragte Antennen som be- 

 staaende af Skaft (peduriculusj og Svobe (flagelliim). Skaftet be- 

 staaer altid af 2 anseelige Led, af hvilke idetmindste det förste 

 a/tid viangler Sandseorganer. Svöben er, selv ved Roden, altid 

 langt tyndere end Skaftets andet Led og bestaaer af flere eller 

 mange Led, men kan ogsaa ved Leddenes fuldstoendige Sammen- 

 smeltning vise sig som bestaaende af en tykkere, kort Roddeel med 

 en fra samme udgaaende, lang, uleddet, tynd Borste. — Det kan 

 strax anföres, at jeg ikke hos nogen Form har fandet nogen mosr- 

 kelig Forskjel i Sandseredskabernes Bygning hos de 2 Kjön. 



I. Stridulantia. Antennerne sidde i Gruber mellem Öinene 

 lige under Bandens överste Rand-, de synes ogsaa, undersögte med 

 Lupe, at frembyde saerdeles stor Lighed i Bygning hos alle mig 

 bekjendte Former. Skaftleddene ere simple; det förste er mere 

 eller mindre skjult i den af et Tag overdaekkede Antennegrube 

 og er, idetmindste sîedvanlig, det Längste; andet Skaftled er //^/é'/^ 

 Sandseredskàber og altid betydelig tykkere end förste Svöbeled. 

 Svöben er middellang, ret tyk ved Roden og aftagende i Tyk- 

 kelse mod Spidsen; den bestaaer hos den tegnede Form, Cicada 

 pruinosa Say (Tab. I, Fig. 1) af 5 lange, indbyrdes omtrent lige- 

 lange Led; samme Tal af Led har jeg fandet hos de enkelte 

 andre Former, hvis Antenner jeg har undersögt nied Mikroskop. 

 Ved Lupens Hjaslp vil man let kunne erkjende de 2 à 3 förste, 

 altid forJioldsviis lange Svöbeled hos alle Stridulantia, men det 

 apicale Afsnit er ikke altid let at vinde Klarhed over med Lupe 

 paa törrede Stykker, saa jeg tör ikke afgjöre, om Tallet 5 altid 

 er constant, eller om det kan (hvad jeg dog betvivler) synke til 

 4. Undersiden af i:ste og 2. -de t Svöbeled er ndstyret med et 

 nieget stort Antal Sandseredskàber. Hvert af disse bestaaer af 

 en Grube, fra hvis Bund en Tap rager op, men forövrigt lade 

 de sig henföre til 2 lidt forskjellige Former. Nogle ere nemlig 

 meget anseelige (Fig. la, m), og saa er Gruben paafaldende vid 

 i Forhold til sin Dybde, og Sandsetappen er tyk og rager noget 

 ud af Gruben; de andre (Fig. la, 11) ere langt mindre, deres 

 Grube er smal og forholdsviis dyb, Sandsetappen er tynd og naaer 



17 



