HANSEN: TIL CICADARIERNES MORPHOL. OG SYSTEMATIK. 45 



engang, og man vil sikkert finde, at en virkelig Söm mellem 

 Sternum og Epimerer aldrig lader sig paavise.» 



I. Höfter, Hofteringe og Laar. 



Ved Hofteine maa man ikke nöies med, hvad Forfatterne 

 liidtil sa^dvanlig have gjort, at beskrive deres Udstrœkning i Brede 

 og Lasngde, men man maa ogsaa, hvad der er fuldt saa vigtigt, 

 og som Prof. Schiödte ogsaa (1. c.) har paapeget, henvende sin 

 Opniferksomhed paa den eller de Bevcegelser, de ere i Stand til at 

 udföre baade i Folge deres Form og efter Beskaffenheden af deres 

 Indledning. Da Forbenene frembyde store Overeensstemmelser 

 hos alle Familier kunne de omtales under Et, medens de 2 andre 

 Beenpar maa behandles for hver enkelt Familie. 



a. Forbenene. Disses Höfter ere snart af en betydelig 

 Lœngde i Forhold til deres Tykkelse eller Brede [Stridiilantia, 

 Fjilgora), snart temmelig korte og brede {Tettigometra, AetJia- 

 lio?i)^ dog neppe nogensinde kortere end brede, men hvordan deres 

 Form end er, charakteriseres de ved kun at vœre fastheftede til 

 Kroppen med deres skraa Rodparti, saa at et altid anseeligt di- 

 stalt Afsnit er aldeles frit, og dernœst ere de altid tilleddede 

 mere eller mindre ud mod Siderne af Prothorax, med deres In- 

 derhjörne ved Indledningen idetmindste et ret anseeligt Stykke 

 fra Dyrets Midtplan, og de rettes saa bagud og indad mod 

 Midtplanet. Trochantinerne (Tab. II, Fig. 6, d) ere meget tyde- 

 lige ved Roddelens Forside. Leddehuden er med Undtagelse af 

 Stedet ved Höftens proximale Spids vel udviklet og sierlig bred 

 ved Tilledningens Inderside. Som Folge af denne Tilledning 

 kunne Hofterne udföre 2 Arter af Bevsegelse: deels kunne de 

 dreies om en Axe, der danner en meget spids Vinkel med deres 

 egen Lsengdeaxe, og ved denne Dreining bevœges Laarets Spids 

 i et Stykke af en Cirkelbue bagfra fremefter og indefter (og om- 

 vendt), deels kan deres distale Deel ved Dreining om en Axe 

 lodret paa Höftens Lsengderetning föres noget bagud og indad, 

 noget fremad og udefter (Adduction og Abduction), hvoraf Föl- 

 gen er, at Foden kan strsekkes Ijengere udad og fremefter, naar 

 Höften bliver abduceret. 



27 



