HANSEN: TIL CICADARIERNES MORPHOL. OG SYSTEMATIK. 53 



hos alle med Mikroskopet undersögte Former (see Opgivelsen ved 

 Omtalen af Antennerne), en ciendommelig Procès (n), der udgaaer 

 noget fra Enden af Kloens Inderflade paa det Sted, hvor dennes 

 Förbindelse med Empodiet hörer op. Denne Procès, der oftest 

 er fastere chitiniseret, undertiden dog lys og svag, men altid ud- 

 styret med smaa Chitinbörster, er ikke fast förbunden med Kloen 

 og tilhörer afgjort Empodiet, skjöndt den, seet fra Siden, naermest 

 viser sig som en Tap fra Indersiden af Kloens nedre Parti. Pro- 

 cessen er let at see paa mange törrede Exemplarer af exotiske 

 Cercopiner og Aphrophoriner, men hos en R^ekke Former har 

 jeg ikke med Sikkerhed kunnet see den paa saadanne Stykker 

 og tör ikke have nogen bestemt Mening om den saa virkelig 

 mangier eller (som hos PJiilcrniis spiiviarms) kun er ganske lille 

 og svagt udviklet. — Födderne af MacJiffrota, der ere under- 

 sögte med Lupe, synes at stemme overeens med de andre Cer- 

 copiders. - - Som Charakterer for Familien faaes altsaa, at Em- 

 podiet er ret tykt, förbundet med Kl'ôenie i en större eller en 

 meget stor Deel af disses Lœngde, at dets frie Enderand ikke 

 er egentlig indskaaren, og at det paa Undersiden viser to faste 

 Latngde skinn er. 



3. Fîilgoridœ. Hos Fnlgora er Empodiet, ovenfra seet 

 (Fig. 13), en kort, naesten rektangulair, tverliggende, tildeels fa- 

 stere chitiniseret Dannelse, der kun er förbunden med Klöerne 

 taet ved disses Rod og forövrigt rager frit frem mellem dem. 

 Hos Calyptoproctus, DictyopJiara, Cixius , Delpliax-Qx\v^\i&\\ 

 (Fig. 14) og Poeciloptera (Fig. 15) er Empodiet en anseelig, tyk 

 Dannelse (störst hos de 2 sidstna^vnte Typer), der rager langt 

 frem imellem Klöerne, men kun er förbunden med disse paa en 

 kortere (langt fra Halvdelen af Klöernes Lasngde) eller meget 

 kort Strjekning og som enten {Megamelns) kan vasre betyde- 

 1ig, ligesom noget diffust chitiniseret eller tvertimod {Poecilop- 

 tera) er heelt blödhudet med et Par smalle Chitinstriber ud mod 

 Randene paa Oversiden. Hos Tettigometra (Fig. 16) er det 

 heelt blödhudet og naaer, seet fra Siden, ud til lidt fra Klöernes 

 Spidser, seet ovenfra er det dog kun förbundet med deres Inder- 

 flader i noget over Halvdelen af deres Lœngde. Hos Calliscelis*- 



* Hos denne Form er Bagfodens Rodled stœrkt udvidet og Underfladen 

 tildeels besat med eiendommelige Borstar (Tab. IT, Fig. 17 b), der for en större 



35 



