7 8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1890. 



Stet, hovedpine og kvalme; men da han forövrigt var frisk og 

 särlig havde god apetit, blev der länge intet videre foretat ved 

 sagen, indtil der tilsidst, isär om nätterne, begyndte at indfinde 

 sig mere alvorlige fänomener med heftige maniakalske anfald, 

 pludselig opfaren i sövne med rädselsfulde skrig, hvorunder han 

 syntes at se de skräkkeligste ting rundt om sig. Ovenpå an- 

 faldene kom da gjerne hovedpine og derpå folgende slappelse og 

 niathed. Selvfölgelig måtte der nu tages fat på en rationel be- 

 handling af patienten, og blev der af lägen i den anledning or- 

 dineret de sädvanlige ormfordrivende midier, hvilke bevirkede 

 nogen afgang af de hos börn.så almindelig forekommende små, 

 hvide Springonnt\ uden dog i det väsentlige at fremkalde 

 nogen forbedring i tilstanden. Mod slutningen af April måned 

 dette år havde gutten igjen en slem raptus, og lod vi ham da 

 tage ind en god dosis afförende midier, der senere blev gjentat 

 og gjorde sin virkning. Under den udtömmelse, som i löbet 

 af etpar dögn nu påfulgte, afgik der foruden endel Springorm 

 også to stkr. larver af den slags, som man hos os kalder Kjol- 

 mak, der eliers lever i jorden, men som i dette tilfälde i årevis 

 må have opholdt sig i barnets tarmkanal, at dömme efter 

 störreisen og udseendet af dyrene, der syntes at befinde sig i 

 det sidste stadium af deres larvetilstand. Under mit fravär havde 

 man forsigtigvis tat vare paa den ene larve og lagt den natten 

 over i koldt vand, og viste den sig ved närmere undersögelse 

 at tilhöre en almindelig forekommende art Smelder, eller som de 

 her kaldes Snwrsprät, ni, den musegrå Smelder {Agrypmis 

 Mtirimis Lin.). Larven var omkring 3 cm. lang, glindsende 

 rödgul af farve og med hård hudbedäkning, kroppen noget 

 fladtrykt med 1 2 ringe foruden hovedet, der var udstyret med 

 hvasse kjäver og mundfamlere. De paa forkroppen siddende 3 

 par fodder var leddede og forsynet med klor og borstar, lige^ 

 som legemet forövrigt längs ryggen og i anus var besat med 

 enkeltstående hår. Endeleddet var gaffelformet med tandede 

 fremståenheder og havde på undersiden en retraktil, vorteformig 

 forhöining. 



Med afgangen af disse besvärlige gjäster var gutten, som 

 man kan vide, vel tjent, da alle ulämper siden den tid synes 

 at vare ophört, medens ombytningen af opholdssted åbenbar be- 



