92 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1890. 



artade mandiblerna, som hafva klufven spets; öfverläppen framtill 

 rundad och kantad med hår. På hvardera sidan om honom en 

 liten enledad och kägelformig palp. Epistomet har i midten 

 en aflång fördjupning och i pannan löpa två brunaktiga linier, 

 som slutligen hopstöta på hjessan. Utanför dessa, helt nära man- 

 diblernas bas, synes på hvardera sidan af hufvudet en hvitaktig 

 plätt> som sedd från sidan visar sig vara en kägelformig, tvåledad 

 och rudimentär antenn, och något framom denna sitter en liten 

 ocell. Kroppssegmenterna äro 11 (12.^), alla af nästan samma 

 längd och försedda med 2 — 3 tvärveck, hvarigenom sjelfva seg- 

 mentkanterna blott med någon svårighet kunna urskiljas. Utmed 

 sidorna löper en tydlig valk, utgående från tredje och upphörande 

 vid elfte segmentet. Detta bildar bakåt fyra köttiga flikar, två 

 främre samt två bakre, som äro något längre. De sistnämda till- 

 höra förmodligen ett tolfte segment, och hafva på öfversidan helt 

 nära basen tvänne blekröda, tappformiga utskott, hvilka genom 

 tracheer stå i förbindelse med tvänne mindre dylika vid basen 

 af första segmentet. Alla segmenterna utom de två främsta äro 

 beklädda med mycket fina och korta, samt för obeväpnadt öga 

 knappast skönjbara hår. 



Puppans skal är mjukt samt bildadt af larvhuden, och den 

 fullbildade insektens yttre kroppsdelar äro redan hos henne syn- 

 liga. Till färgen är hon rödaktig, mörkare på hufvud, mellan- 

 kropp, vingslidor och ben. Ögonen äro rödbruna, hufvudet ofvan 

 samt mellankroppen småhåriga, och abdominalsegmenternas bak- 

 kanter äro besatta med små, hornartade och bakåt rigtade tag- 

 gar, hvilka tjäna till hjälp vid förflyttning i jorden. Sista seg- 

 mentet är kägelformigt, hornartadt, punkteradt och vid basen be- 

 väpnadt med två triangulära tänder. På främre delen af mellan- 

 kroppen befinna sig två cylindriska, något böjda och på tvären 

 fint strierade utväxter eller stigmata. 



Larverna påträffades första gången i myckenhet i ruttnande 

 kurbitser och senare uti svampar. Enligt Bremi 1. c. äro de äfven 

 af Leon Dufour anträffade uti sistnämda växter. 



Denna art är ännu ej upptäckt i Sverige, men trätfas under 

 senhösten här och där i Danmark, Tyskland m. fl. länder. Den 

 vistas mestadels i häckar, på gödselhögar och där svampar växa. 

 Dess flygt sker stötvis i lodräta höjningar och sänkningar och 



4 



