TOO ENTOiMOLOGJSK TIDSKRIFT 189O. 



nerhet mot skymningens annalkande anställa sina luftiga danser. 

 Huruvida dessa i grufvor funna vintermyggor der fortplantas och 

 utvecklas eller om utvecklingen sker på annat ställe ofvan jord 

 och myggorna sedan begifva sig ned i grufvorna, är ännu icke 

 utredt. (Se Ent. Tidskr. 1890, sid. 89.) 



Professor Aurivillius anmälde sedan den nyligen utkomna 

 sista delen af lektor Holmgrens IcJinemnonologia Snecia, omfat- 

 tande -i'lcJinetimones pnetisttciy>, med hvilken grupp ichneumoni- 

 dernas afdelning bland steklarne afslutas. Manuskriptet till den 

 nu utkomna delen fanns lyckligtvis i det allra närmaste fullstän- 

 digt utarbetadt af författaren vid hans oväntade bortgång, så att 

 det samma kunde genom Vetenskapsakademiens försorg utgifvas 

 och öfvertogs på förlag af herr Norstedt & Söner, hvilken firma 

 äfven utgifvit de föregående delarne af samma arbete. 



Hr A. redogjorde därefter i korthet för resultaten af kläck- 

 ningsförsök, anstälda med 70 galläpplen, bildade på ekknoppar 

 af den mindre vanliga gallstekeln Cynips raniuli. Ur 31 af dessa 

 galläpplen hade kläckts endast hanar, ur 36 endast honor och 

 endast ur 3 både hanar och honor. Då nu äggen, kring hvilka 

 dessa galläpplen utvuxit, läggas på våren af den generation af 

 denna stekelart, som då framkommer och som endast består af 

 honor, utan en enda hane, så voro naturligtvis äggen i de nu 

 kläckta galläpplena alla obefruktade. Då lika väl båda könen 

 ur dem framkommo, så talar det nu funna förhållandet emot den 

 af många entomologer hyllade åsigten, att obefruktade ägg af in- 

 sekter endast skulle frambringa Jianar. Det synes snarare, som 

 om den af andra framstälda hypotesen skulle bekräfta sig, att 

 stekelhonan kan efter behag bestämma det blifvande könet af det 

 yngel, som kommer ur det ägg hon lägger. Det är att märka, 

 att ur hvarje galläpple erhållits flere individer, t. ex. ur ett 1 5 

 stycken hanar, ur ett annat 32 st. honor o. s. v., men med un- 

 dantag af 3 fall, såsom ofvan nämts, endast ettdera könet ur 

 hvarje galläpple. Man kan icke rimligen antaga, att olika till 

 gång på näring skulle här kunnat inverka på utvecklingen af kö- 

 net, emedan alla galläpplena i detta hänseende erbjuda alldeles 

 enahanda förråd af samma beskaffenhet. A andra sidan kan till- 

 läggas, att den sålunda framkomna generationens honor lägga 

 befruktade ägg, ur hvilka följande vår endast honor utvecklas, 



4 



