HOLMriREN: MINNEN FRAN EN RESA I JÄMTLAND. 213 



relsevis lätta,' sväfvande vingar flyger in mot myren, där den 

 slår ned på en tallstam. Vi förfölja honom, och snart hvilar han 

 i vår cyankaliumburk. Äfven denna fjäril förekommer, flygande 

 omkring tallstammarna, i rätt stort antal. — Intressant är det 

 att iakttaga de enahanda förhållanden Euibla och Jutta förete 

 under fortplantningstiden. Honorna, hvilka, såsom ju den all- 

 männa regeln är bland fjärilarna, framkomma senare än ha- 

 narna, slå sig ned, då de ämna para sig, på tämligen högt upp 

 sittande grenar å tallarna, ocli hanarna flyga därvid upp och 

 ned efter trädstammarna under sitt sökande efter en lämplig 

 maka. Helt säkert äro också dessa insekter under parningsakten 

 genom detta öfver marken höjda biläger ganska väl fredade för 

 de glupska sländor, hvilka i talrik mängd och utan rast och ro 

 jaga på myrarna. — Bland tufvorna surra ex. af Syrichtus Cen- 

 taurcfc Rbr, Anarta Cordigera Thunf,., MyrtilU L. och ett ex. 

 af Anarta Funebris Hüb. väcker både vår förundran och glädje, 

 ty den var hittills påträffad endast i Lappland. Sedan vi så- 

 lunda fortsatt en ifrig jagt efter nämda fjärilar, till solen nått 

 sin middagshöjd, draga vi oss in i den omgifvande af björk, tall 

 och gran blandade skogen, der Cidaria Hastata L. och Sub- 

 hastata Nolck. flyga i snart sagdt obegränsadt antal. Vi äro 

 snart framme vid en liten insjö, omgifven delvis af sumpiga gräs- 

 vallar, delvis äfven af backsluttningar, där vindfällen, ris och 

 snår försvåra framträngandet. Äfven här finna vi Erebia Enibla 

 Thunb. På backsluttningarna få vi göra bekantskap med en 

 hittills osedd fjäril, nämligen Polyoinmatiis Amphidanias Esp, 

 hvilken i ystra dansar fladdrar omkring i solskenet. Äfven Pa- 

 rarge Hiera F. är här rqoresenterad genom några exemplar. — 

 Vi gå vidare. Sedan vi genomvandrat en skogssträcka, hvilken 

 här och hvar afbrytes af sumpiga ängar, där tomma hölador 

 lemna något skydd mot de häftiga regnskurar, som då och då 

 hemsöka oss, hafva vi uppnått en landsväg, hvilken nu vid afto- 

 nens inbrott för oss tillbaka till gästgifvaregården. 



Följande morgon helsar oss äfven med sol och värme. Denna 

 dag rikta vi vår marsch söderut. Vi följa den landsväg, som 

 för från Mattmar till Qvittsle, hvilket ställe är beläget vid Stor- 

 sjöns nordvestra strand. På båda sidor om vägen, men synner- 

 ligast på den högra, hafva vi stora myrsträckor, hvilka dock till 



