HOLMGREN: MINNEN FRAN EN RESA I JÄMTLAND. 217 



ex. af Anarta Melaleuca Thunb. genom sin pilsnabba flygt eggar 

 vårt fångstbegär. Genom ett lyckligt språng äro vi öfver den 

 omnämda bäcken, och nu går jagten lifligare. Vi hafva kommit 

 in på något skiljaktiga lokaler mot dem vi nyss genomvandrat, 

 i det att här smärre myrar utbreda sig, begränsade af gräsvallar. 

 Inne på de egentliga myrarna flyga Syrichtus Centaureœ Rbr 

 och Anarta Melaleuca 'ÏYW^v.., 'Xis'txx^b. ett och annat ex. af Ar- 

 gyiuiis Freya Thunb. och Frigga Thunb. Vi iakttaga dock, 

 hurusom dessa båda sist nämda fjärilar oftast rikta sin flygt mot 

 kanten af myrarna, mot gräsvallarna. Vi förfölja dem och finna 

 dem också här vida talrikare. — Om man vågar sluta ex ana- 

 logia, torde dessa fjärilar under sitt larvstadium lifnära sig på 

 bekostnad af Viola palustris, som i ymnighet växer på de sänka 

 gräsvallarna. — Utefter myrkanterna håller sig äfven Erebia 

 Lappona Esp, i detta afseende sålunda öfverensstämmande med 

 sin samslägting Erebia Einbla. Bland de talrika ex. af den förra 

 fjärilen befinner sig äfven en och annan individ tillhörande ab. 

 Pollux Esp. Beträffande Freya göra vi här samma iakttagelse 

 som vid Mattmar. De flesta ex. äro utflugna, några nyss kläckta. 

 Frigga deremot tyckes hafva en bestämd flygtid, nämligen i mid- 

 ten och i slutet af juni, eller i slutet af juni och i början af juli 

 månad, beroende på temperatur- och väderleksförhållandena. Vi 

 vandra vesterut öfver den långa sträcka af myrar, som ligga norr 

 om järnbanan och få dervid oup])hörligt tillfälle att förnya de 

 gjorda bekantskaperna. Dessutom finna vi här och hvar spridda 

 individer af Argynnis Aphirape ab. Ossianus Hbst och Lycœna 

 Optilete ab. Cy parissus Hb. När aftonsolen sänker sig ned 

 bakom en mörk, hotande molnbädd och dervid gifver oss föga 

 förhoppning om en gynsam morgondag, hafva vi uppnått stran- 

 den af Rensjöarna, hvarifrån vi anträda den rätt långa hem- 

 marschen. 



Det gamla märket, att vädret blir dåligt påföljande dag, 

 när solen en afton »bäddar under sig» med moln, har verkligen 

 slagit in. När vi uppvakna till en ny dags verksamhet, är him- 

 len mulen och regndiger. Icke desto mindre begifva vi oss ut 

 på exkursion, menande, att vädret, som ju städse är så ytterligt 

 nyckfullt i fjälltrakter, äfven nu helt hastigt skulle kunna låta 

 ett soligt leende gå öfver de mulna dragen. Vi rikta våra steg 



