2l8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1890. 



åt fjällen. Sedan vi rotts öfver Enaelfven, som skiljer vårt qvar- 

 ter från de myrar, hvilka utbreda sig vid foten af Snasahögarna, 

 börja vi ånyo våra spaningar. När en lätt ljusning bland mol- 

 nen då och då visar sig, framkryper en och annan fjäril ur sin 

 gömma och gör några matta slag öfver tufvorna, och vi få snart 

 anledning att ånyo glädja oss öfver fyndet af ett par ex. af 

 Anar ta Funebris Hb. — Anar ta Melaleuca Thunb., Syrichius 

 CentanrecB Rbr och Cidaria Serraria Z. visa sig äfven. Denna 

 senare håller sig företrädesvis i löfdungarna i inyrarnes utkanter. 

 Talrika äro också de kolonier af Bombyx Lanestris ab. Aava- 

 saksœ Teich, som vi under vår marsch mot fjällen påträffa. Of- 

 tast finna vi vid dessa kolonier de tillhörande äggsamlingarna, och 

 utan undantag äro de alla fastade på fjolårsskott. — En lätt 

 vind börjar spela öfver fjäll och myrar, och efter en stund kunna 

 vi åter med glädje helsa solen. Vi hafva närmat oss upp mot 

 fjällets fot och befinna oss därvid på en af de högslätter, som 

 här utbreda sig. En och annan Argynnis Aphirape ab. Ossia- 

 nus Hbst, Freya Thunb., Frigga Thunb., Lyçana Optilete ab. 

 Cyparissns Hb, Syrichtus Centaures Rbr blifva vårt byte. Dess- 

 utom fladdra här-, liksom nästan öfverallt annorstädes i de Ena- 

 fors omgifvande trakterna, talrika ex. af Cidaria Hastaia L. och 

 Subhastata Nolck. Men snart riktas vår uppmärksamhet före- 

 trädesvis på en annan fjäril, som helt oförmodadt uppenbarar 

 sig, Det är Oeneis Norna Thunb. Tämligen tvärsäker och lugn 

 i sina rörelser slår han ned på tufvorna, ofta på den därstädes i 

 ymnighet växande Eriophorum Scheuchzeri. Detta intressanta 

 fynd qvarhåller oss rätt länge på den nämda och angränsande 

 högslätter, tills vi omsider lemna dem för att stiga högre upp 

 på fjället. Vi taga därvid en liten sidoomväg, så att bestignin- 

 gen kommer att ske från det håll, der Handöls by är belägen, 

 — vid den vestra stranden af sjön Ann. Ehuru vi äro nästan 

 en half mil aflägsnade från de bekanta Handölsfallen, höra vi 

 dock lik en aflägsen åska dånet af de väldiga vattenmassor, som 

 där i flere afsatser och med skyhögt skum störta sig utför. 



I samma mån som vi stiga högre upp på Snasahögarna, blir 

 utsigten öfver det landskap, som därvid utbreder sig för vår syn, 

 allt mer storartad och hänförande. Såsom en karta te sig de vida, 

 gråbruna myrsträckningarna, där de afskiljas från hvarandra ge- 



