KÂLFJARILAR TILL SJÖS. 



Genom ett par notiser i »Entomologische Nachrichten» (àrgg. 

 1876 och 1877) angående fjärilsvärmar, som anträffats på öppna 

 hafvet, har jag kommit att erinra mig, hurusom jag sjelf en gång varit 

 vittne till något dylikt, och hvad jag då hade tillfälle att iakttaga 

 torde i någon mån sprida ljus öfver dessa märkvärdiga företeelser. 



I den ena af de nämnda notiserna omtalas en ofantlig svärm 

 kålfjärilar, som, flygande från norr till söder, anträffades i Nord- 

 sjön af en ångare på väg från Bremen till Helgoland. Det upp- 

 gifves, att några af passagerarne trodde sig hafva bemärkt fjärilar, 

 som hvilade ut på vattnet, men meddelaren säger sig sjelf icke 

 hafva iakttagit något sådant. 



På ungefär samma plats uppgifver sig vidare en Dr Schulte 

 hafva vid ett annat tillfälle bevittnat ett liknande tåg af kålfjäri- 

 lar. Han är för sin egen del öfver tygad om, att de först af en 

 sydlig vind drifvits ut från fastlandet, ty de därutanför belägna 

 öarne säger han vara allför ofruktbara och för litet odlade för 

 att kunna frambringa en sådan massa kålfjärilar, och han anser 

 uppenbarligen att det är alldeles otänkbart, att de härstammat 

 från någon aflägsnare ort. 



Slutligen meddelar en Herr Schmidt i Wismar, att en väl- 

 dig skara kålfjärilar vid ett tillfälle dragit däröfver, kommande 

 från Östersjön. Af skäl, som Herr S. uppgifver, synes det emel- 

 lertid icke kunna råda någon ovisshet om dessa fjärilars hem- 

 ort; de hade säkerligen kommit från ön Töl, belägen i^ mil 

 från Wismar. 



Sjelf har jag, som sagdt, bevittnat ett dylikt tåg på öppna 

 sjön, nämligen under en segeltur sommaren 1885. En af de 

 sista dagarne i juli eller de första i augusti hade jag tidigt på 

 morgonen för svag nordlig vind lemnat Trelleborg och höll kurs 

 på Falsterbo fyrskepp. Fram på förmiddagen dog vinden allde- 

 les ut och sjön låg spegelblänk. Jag befann mig då midtför 

 Kämpingebugten och ungefär 2 mil från land. Vid middagstiden 



