nerén: sagstekelslägtet emphytus. 7 



enkelt medel: bestrykning af den afskurna stjelken med tjärsalfva. 

 Hr P. Lesne, prcparateitr ent. au Muséum dhist. naturelle, 

 tillägger härvid följande i biologiskt afseende interessanta iaktta- 

 gelser: han hade den i6 April 1889 erhållit ett stycke af en 

 vinrankstjälk der en grön puppa påträffats i gränsen emellan den 

 torra och lefvande stammen». Vid undersökning af den öppnade 

 stjälken fanns en fullvuxen svart sågstekel: EnipJiytns tener Y^x.- 

 i.ÉN, med hufvudet rigtadt uppåt; något som förutsätter, att larven, 

 sedan han utgräft sitt bo, vändt sig om i motsatt rigtning, innan 

 han undergått sin sista metamorfos. Man såg, att gränsen för 

 larvens bostad bildades af det hårda grenvecket vid stammen; 

 därofvanför var visserligen märgkanalen urgnagd och märgen 

 .söndertrasad, men ej digererad och ersatt med exkrementer, hva- 

 dan larven ej synes hafva närt sig af märgen på sätt Hr Olivier 

 tänkt sig saken. Hr Lesne delar sålunda Hr Andres mening, 

 att larven i likhet med sina samslägtingar lefver af växters blad 

 och sedan upsöker en passande tillflyktsort för sin öfvervintring. 

 Slutligen tillägger han, för bestyrkande af detta sitt antagande, 

 att Dr GiRAUD sett en E. tener kläckas ur ett galläple den 5 

 Maj samt att Mr Fallou erhållit samma insekt ur en stjälk af 

 ^Chèvrefeuille-»^ {Lonicera Caprifolium) den 8 April. 



Jag har ur den litteratur, jag själf eger, samt de dyrbara verk, 

 som blifvit ställda till mitt förfogande dels från Kgl. Vet. Aka- 

 demien och dels från Linköpings Gymnasiibibliotek, samlat dessa 

 uppgifter, dels om de olika slags växter, som utgöra larver- 

 nas föda och dels om de olikartade tillflykt.'^orter, som de full- 

 vuxna larverna uppsöka, när de skola förpuppas. Det är till- 

 fullo konstateradt, att de allra flesta af slägtets arter, utan att 

 spinna sig kokonger förpuppas vare sig i lösa jorden och nära 

 dess yta eller inom märgrören eller stjälkarnes ihåligheter hos en 

 mängd buskar och örter, af skiljda slag och familjer, som de 

 förstå att uppsöka. Bland de 36 arter sågsteklar, hvilka mer 

 och mindre fullständigt beskrifvas af De Geer i 2:dra Tornen, i6:de 

 och i7:de memoirerna af hans stora arbete: Mémoires pour 

 servir a I histoire des Insectes, hvilket anses utgöra en fort- 

 sättning af Réaumure's lika benämnda klassiska arbete, beskrifves 

 under N:r 8 pag. 967 af slägtet en art, hvars koncisa och nog- 

 granna beskrifning torde kunna få gälla såsom typisk för slägtet 



3 



