LAMPA: BERÄTTELSE TILL K. LANDTBRUKSSTYRELSEN 1890. 39 



undandraga sig att tillmötesgå de framställda fordringarne pä 

 understöd. En fjärdedel af kostnaderna för insamlingen synes 

 mig böra kunna påräknas från vederbörande länsrepresentationers 

 sida. Dessa torde dessutom böra föranstalta om fridlysning af 

 de djur, som kraftigt bidraga till såväl ollonborrarnes som andra 

 för jordbruket och därmed beslägtade näringar skadliga insekters 

 utrotande. Såsom sådana nyttiga hjälpare anses gräflingen, mull- 

 vaden, råkan, staren, fiskmåsen och, hvarför icke, äfven kråkan. 

 Den nyttigaste af alla torde dock råkan vara, men icke för ty 

 lärer denna fogel ännu i dag uti vissa delar af Skåne skjutas i 

 mängd för kökets behof, en sak, som i nuvarande tid aldrig borde 

 få ega rum. 



Äfven hushållningssällskapens medverkan torde vara önskvärd 

 samt behöflig, och kunde denna kanske förnämligast bestå uti 

 högsta ledningen och tillsynen af utrotningsarbetet^ fördelningen 

 mellan kommunerna af de allmänna understödsmedlen, insamlan- 

 det af statistiska uppgifter rörande ollonborrarnes uppträdande 

 och utbredning, samt spridandet af kännedomen om deras lef- 

 nadssätt och mot dem användbara skyddsmedel etc. 



Hvad slutligen kommunerna angår, blir det naturligtvis deras 

 sak, att i tid besluta om beredandet af medel, icke allenast för 

 gäldandet af egen andel i utgifterna (förslagsvis Vj, utom ersätt- 

 ningen åt dem, som få i uppdrag att emottaga, uppmäta och 

 liqvidera det insamlade), utan äfven att förskottera hvad staten 

 och landstinget komma att tillskjuta, samt att till vederbörande 

 fortast möjligt aflemna redogörelse för insamlingens resultat och 

 kostnaden därför. Dessutom torde kommunalnämderna böra ut- 

 öfva närmaste tillsynen öfver insamlingen, se till att därvid till- 

 går på lämpligaste sätt_, samt tillsätta trovärdiga och för saken 

 intresserade personer, kanske minst en inom hvarje rote, som dag- 

 ligen på bestämd tid mottaga och likvidera aflemnade ollonbor- 

 rar, samt däröfver föra noggranna räkenskaper och anteckningar. 



I Danmark lemnas visserligen ersättning äfven af allmänna 

 medel för ollonborrarnes dödande, men detta arbete bör kunna 

 falla sig billigare, om kommunerna själfve påtaga sig kostnaden 

 därför. Denna borde ej bli stor, om ens någon, ifall verkstäl- 

 laren får behålla och använda oUonborrarne. Tillgodogörandet 

 kan ske på många sätt, men det enklaste torde vara att gifva 



7 



