44 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT l8gi. 



fem inom öfre bladslidan friska puppor, hvilka sedermera lem- 

 nade fullbildade kornflugor. Alla de öfriga innehöllo antingen 

 sådana puppor, som blifvit dödade och beboddes af den vanliga 

 parasiten Coelinius Niger, eller hade larverna förtärts af Ptero- 

 maliner, hvilkas puppor ännu funnos qvar. Under sådana för- 

 hållanden ansåg jag mig kunna tryggt underrätta öns kornodlare 

 om, att någon större fara för detta sädesslag ej vore att vänta 

 under nästkommande år. Såsom för mig nya fyndorter för korn- 

 flugan antecknades Sönnarslöfs socken i Kristianstads län och 

 Vallerstad nära Skeninge i Östergötland. På dessa vidt skiljda 

 lokaler uppträdde hon i år mycket talrikt, men om förhållandet 

 var enahanda med parasiterna, därom har jag mig intet bekant 

 för närvarande. 



Hvetemyggan (Cecidontyia Tritici) synes ingenstädes i år 

 hafva förekommit i sådan mängd, att större förluster genom henne 

 åstadkommits, men den för larvernas utveckling särdeles lämpliga 

 sommaren torde förorsaka en ökning till nästa år, om ej ihål- 

 lande torka inträffar vid hvetets blomningstid. A ett hvetefält 

 vid Skäggs på Gotland förekom hon dock i större mängd, ty vid 

 en undersökning visade det sig, att 20 % af kornen voro ska- 

 dade eller i grund förstörda genom larverna. Några nya iaktta- 

 gelser rörande hennes lefnadssätt blef jag icke i tillfälle att göra. 



Sädesknäpparen (Agriotes Lineatiis el. Segetis) har under 

 sommaren som vanligt gjort mycken skada i många trakter. Un- 

 derrättelser härom, jämte exemplar af larven och förfrågningar 

 om utrotningsmedel hafva inkommit från herrar S. F. Ehinger 

 å Torps prestgård (Fränsta), M. Larsson, Skäggs, C. Gabriel, 

 Önne (Hörup), P. Nilsson, Gummestorp (Askeröd), A. Olsson, 

 Rolfstorp (Halland), L. Andersson, Skottorp samt från en egen- 

 dom i Södermanland. Som vanligt hafva skadorna varit märk- 

 barast å lätt jord och på vårsäd efter vall, i den s. k. återvältan. 



Fritflugan (Oscinis Frit) gör hvarje år ganska betydlig, 

 fastän ej så lätt märkbar skada å kornet. Den har äfven fått 

 namnet Slökornsfluga, emedan dess larver under sommaren vistas 

 inuti fruktämnena och uppäta dessa, så att till sist blott tomma 

 skalen återstå. Hennes vintergeneration lefver deremot i larvtill- 

 ståndet förnämligast uti de späda stjelkarne af stråsadesslagen och 

 kunna äfven där anställa förödelse; men vanligtvis ersättas de 



12 



