LAMPA: SÄDESKNÄPPARNE. 6 1 



knäpparelaiver hafva vanligen ansetts tillhöra den randiga sädes- 

 knäpparen, emedan man varit okunnig om de kännemärken, 

 hvarpå de olika arterna kunna i larvtillståndet skiljas från hvar- 

 andra. 



Innan jag afslutar detta ämne, må det tillåtas mig, att på 

 detta rum och infor denna församling af för jordbruket intresse- 

 rade personer, få framhålla en sak, som på sista tiden börjat allt 

 mer arbeta sig fram i förgrunden, nämligen behofvet af en för- 

 söksanstalt^ där insekternas förvandlingar och lefnadssätt kunde 

 utan af brott följas och studeras ; ty ju mer man bemödar sig att 

 utröna orsaker och verkningar vid de företeelser, som förekomma 

 vid växtodlingen, ju mer skall man komma att öfvertygas om 

 det stora inflytande på naturens hushållning, som dessa små och, 

 som det kan tyckas, obetydliga varelser utöfva, och ju allvarli- 

 gare man bemödar sig om, att intränga i deras enskildheter, 

 desto flera blifva de spörjsmål, som för närvarande, i brist på 

 omfattande undersökningar, icke kunna nöjaktigt besvaras. I 

 andra länder, i första rummet Nordamerika och Ryssland, har 

 man redan insett detta och frikostigt anslagit medel till dylika 

 försöksstationer, där sakkunniga personer få uteslutande studera 

 förnämligast skadeinsekterna samt skyddsmedlen mot dem, och 

 vi må väl hoppas, att den tid ej skall låta länge vänta på sig, 

 då äfven i vårt land något motsvarigt må komma till stånd. 

 Kostnaderna för en dylik station borde ej blifva afskräckande, 

 synnerligast vid jämförelse med sådana för andra slag af försöks- 

 stationer, emedan vidlyftiga och dyrbara byggnader och appa- 

 rater icke äro oundgängligen nödvändiga. Nödig bostad för 

 föreståndaren och hans biträde, ett par försöksrum, en liten väl 

 belägen jordareal för plantering af våra vanligaste kulturväxter, 

 samt en mindre, årlig summa till inköp och underhåll af materi- 

 alier — se där allt, som, förutom aflöning åt den fåtaliga tjän- 

 stepersonalen, för närvarande torde vara erforderligt för själfva 

 stationens skötsel, såvida ej anspråken på dess verksamhet skulle 

 ställas allt för höga. 



