lampa: skydds- och utrotningsmedel. 63 



inga särskildta föisigtighctsmått vidtogos, emedan det, som seder- 

 mera inträftade, ej förutsågs. Må nu härmed vara hur som helst, 

 så blir det dock föga sannolikt, att ifrågavarande parasitflugor 

 skola kunna komma att utöfvå något märkbart inflytande på 

 ollonborrarnes förökning, alldenstund flugorna ej torde kunna 

 komma i beröring med deras larver på annat sätt, än genom en 



tillfällighet. S. L 



Godt väderkorn hos insekter. Såsom ett bevis på lukt- 

 sinnets skärpa hos mistbaggar {ApJiodius) anför en Mr Meech, 

 att då han en mild och lugn dag till häst befann sig i midten 

 af en mosse af flera engelska mils utsträckning, kommo sådane 

 skalbaggar flygande från den långt aflägsna, fasta marken, för att upp- 

 söka den från hästen nyss fallna spillningen. his. Life 1889, s. 189. 



Skydds- och utrotningsmedel. 



Ett enkelt sätt att utrota i bigården besvärliga ge- 

 tingar. Vid det besök förliden sommar, som jag hade förmånen 

 göra hos riksdagsmannen Sven Nilsson i Efveröd, kom jag i 

 tillfälle att bland annat äfven lära en sak, som synes mig särdeles 

 lämplig att genom denna tidskrift framläggas för allmänheten. 

 I hans lilla, utmärkt väl hållna trädgård fanns nämligen äfven en 

 bibänk, hvars många kupor med sina talrika innebyggare åtnjöto 

 husbondens synnerliga kärlek och omvårdnad. Min uppmärksam- 

 het lastades genast därpå, att under bikupornas fluster hängde 

 öppna glasflaskor, hvilka till någon del voro fyllda med en gul- 

 aktig vätska. Vid förfrågan om ändamålet härmed, gaf värden 

 mig den u])plysning, att flaskorna fått sin plats därstädes för att 

 locka till sig getingar, hvilka brukade göra påhelsning i kuporna 

 för att röfva honungen eller lemlästa och döda innevånarne, samt 

 att flaskornas innehåll utgjordes af vatten, uppblandad t med ho- 

 nung och någon sprithaltig vätska. 



Under vistelsen vid Skäggs pä Gotland något senare på som- 

 maren, skulle min värd, herr M. Larsson, slagta ett par bisam- 

 hällen, och befanns då den ena kupan vara nästan helt och hål- 

 let beröfvad såväl honung som bin. Detta tillskrefs de många 

 getingar, som dagligen svärmade omkring bihuset och inträngde 

 i kuporna, där de uppträdde som verkliga röfvare. 



