SCHÖYEN: g. SANDBERG f. 73 



ikke den gjensidige Glrede og Tilfredshed stor, da Konservator 

 Schneider i Tromsö og jeg under vor Finmarksreise Sommeren 

 1878 i Sydvaranger traf sammen med denne vor Kollega, som 

 ingen af os tidligere havde seet eller kjendt, og hvilket trofast 

 1'riumvirat til Udforskningen af vor arktiske Regions Lepidoi)ter- 

 fauna dannede vi ikke fra den Stund af! Lysten vaagnede ved 

 dette personlige Sammentraef med ungdommeligt begeistrede Kol- 

 legaer med fornyet Styrke hos Sandberg, og fra nu af samlede 

 og observerede han Sydvarangers interessante Lepidopterfauna 

 med tiltagende Iver og Fremgang Aar for Aar, — et Arbeide, 

 der var ham selv til ligesaa megen Glaede og Tilfredsstillelse, 

 som det var til Gavn og Nytte for den entomologiske Videnskab. 

 Hvor ofte udtalte han ikke under vor senere flittige Korrespon- 

 dence sin store Gltede over dette lykkelige Sammentraef, der 

 igjen havde vakt tillive hos ham denne aandsforfriskende og frem- 

 for alt under saa ensomme og trykkende Omgivelser uvurderlige 

 Interesse, uden hvilken han mente Tilvaerelsen deroppe gjennem 

 saa mange og lange Aar vilde vsere blevet ham rent uudholdelig. 

 Og til vor faciles Gladde og Opmuntring sendte han mig hver 

 Höst efter endt »Saison» en udförlig Beretning om sine lagtta- 

 gelser og Fund, tilligemed et större Antal Determinanda eller, 

 som han kaldte det, »et Fad Nödder til Knackning». Deriblandt 

 befandt sig jevnlig de interessanteste Fund, som det vil sees af 

 de til forskjellige Tider publicerede Fortegnelser over Sydvaran- 

 gers eiendommeligt sammensatte Lepidopterfauna. Ikke mindre 

 interessante og fortjenstfulde var hans lattagelser over forskjellige 

 arktiske Sommerfugles Metamorphoser, der ogsaa er udgivne i 

 tysk Bearbeidelse, og som bl. a. Prof. Chr. Aurivillius har be- 

 nyttet i sit Arbeide: »Insektlifvet i arktiska länder». 



Men Sandberg havde ogsaa ved Siden af sin praestelige 

 Gjerning deroppe i det höie Nord andre Interesser end den en- 

 tomologiske, hvilke dog her kun i al Korthed skal beröras. Un- 

 der sit tolvaarige, naesten stadige Arbeide blandt Finmarkens lap- 

 piske og kvaenske Befolkning lagde han sig sœrlig efter disses 

 Sprog, som han talte med stor Fasrdighed, og virkede fortrinsvis 

 for Fornorskningen af de fremmede Folkefœrd gjennem Folkeskolen, 

 til hvilket Oiemed han som Formand i Skolekommissionen bidrog 

 til at faa istandbragt en Omregulering af Skolevaesenet paa 



3 



