Il8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 89 1. 



det är tillfinnandes numera öfverallt i vårt land, där hvete odlas, 

 hviiket nog kommande undersökningar en gång skola bekräfta. 



Förvandlingar och lefnadssätt. Dessa kände redan Kirby 

 till en del, men den, som lemnat de utförligaste underrättelserna 

 härom, stödda på egna och noggranna iakttagelser, torde vara 

 D:r Balthasar Wagner i Fulda, hvilken skrifvit en utmärkt af- 

 handling, som har till öfverskrift: Diplosis Tritici Kirbv etc, i 

 Stettin, entom. Zeitung för år 1866; honom tillkommer äf- 

 ven förtjensten af att hafva funnit och beskrifvit den verkliga 

 puppan, hvilken ingen föregående författare synes hafva känt. 

 Det är förnämligast ur detta arbete, som jag tagit mig friheten 

 hemta ett och annat, sedan en del däraf genom egna iakttagelser 

 blifvit kontrolleradt. 



Tiden för myggornas framkomst rättar sig naturligtvis efter 

 den högre eller lägre medeltemperaturen hos jordytan under vå- 

 ren och förra delen af sommaren, och inträffar således senare, 

 där denna är kallare, i följd af lokalens nordligare belägenhet, 

 större höjd öfver hafvet eller andra omständigheter, och betingas 

 således af enahanda orsaker, som hveteaxens tidigare eller se- 

 nare frambrytande. Sålunda inträffar äggläggningen i Tyskland 

 redan i början af juni, då den hos oss ej ofta torde ega rum 

 förrän vid midsommar eller de första därpå följande dagarne. 

 Såväl 1887 som året därpå började honorna visa sig bland hvetet 

 på Gotland den 25 juni, just då axen skolo fram ur bladslidorna, 

 och förstnämda år tycktes äggläggningen räcka blott några dagar, 

 eller till i början af juli, emedan väderleken under tiden var 

 särdeles gynsam. Uppstår afbrott genom mellankommande kylig 

 blåst eller regn, kan den dock räcka längre, hviiket var fallet 

 1888, då svärmningen upphörde först den lyide juli. De flesta 

 utländska författare påstå, att äggläggningstiden varar 15 — 6 vec- 

 kor, hviiket jag för min del betvifîar eller anser höra till undan- 

 tagen och då endast vara beroende på en högst ogynsam vä- 

 derlek. 



I Tyskland skola larverna äfven angripa rågen, hviiket säges 

 inträffa, om honorna äro färdiga till äggläggning redan innan 

 hveteaxen framkommit ; men om rågens fruktsättning då skulle 

 vara för långt framskriden, påstår man, att de vända sig till 

 qvickroten. Hos oss torde förhållandet kanske vara något annor- 



6 



