LAMPA: HVETEMYGGAN. II9 



lunda, ty enligt prof. v. Post, anträffas blott undantagsvis ett 

 eller annat exemplar bland råg, och detta har hittills äfven 

 varit min egen erfarenhet. 



Parningen försiggår vanligen om förmiddagen, kort efter 

 myggornas utkläckning^ bland såden eller gräset å samma fält, 

 där larverna vistats den föregående sommaren och i jorden till- 

 bringat vintern, och här träffas således båda könen, då däremot 

 l)å äggläggningsplatserna endast honor förekomma. Efter be- 

 fruktningen skynda honorna vid lämpligt väder till närmaste för 

 äggläggning tjänliga plats, men hanarne stanna kvar och upprepa 

 kopulationen med ännu kvarvarande honor. Vid regnväder sitta 

 myggorna stilla på undersidan af de nedersta bladen och andra 

 mer skyddade ställen, likaså midt på dagarne vid solsken. Man 

 ser då blott något enstaka exemplar flyga mellan plantorna helt 

 nära marken. 



Då vädret är vackert, börja honorna efter fyratiden på efter- 

 middagen att så småningom flytta sig uppåt mot axen och kloc- 

 kan omkring åtta på aftonen äro de flesta i rörelse, samt ifrigt 

 sysselsatta med att lägga ägg ; men mot natten draga sig många 

 af dem åter nedåt marken. Kirby säger^ att äggläggningen ej 

 fortgår under natten, men Wagner och v. Post påstå motsatsen, 

 och troligen hafva de båda sistnämda rätt, emedan man lätt för- 

 biser myggorna då det är skumt, i anseende till deras ytterliga 

 litenhet. Under mulen himmel plägar äggläggningen pågå nästan 

 hela dagen, fast ej med samma ifver som under vackra aftnar. 

 De år, då myggorna äro talrika, kan man, medan äggläggningen 

 som flitigast pågår, varseblifva individer samtidigt på nästan 

 hvarje ax, ja, ibland ända till 14 stycken på ett enda sådant. 

 Med tillhjälp af det långt utskjutna;, hårfina äggläggningsröret in- 

 för honan äggen mellan blomfjällen, genomborrar (enl. Wagner) 

 antingen det inre eller yttre af dem, beroende på hur nära små- 

 axen sitta intill hvarandra, och afsätter på dess inre, invikta kant 

 3 — 10 ägg uti en klump. För att få den långa äggläggnings- 

 apparaten in mellan fjällen, måste bakkroppen krökas, så att den 

 bildar en uppåt rigtad båge. Djuret flyttar sig allt emellanåt 

 och undersöker det ena fruktstället efter det andra, men om det 

 afsätter ägg i ett eller flera af dem är icke med visshet kändt, 

 ej heller äggens antal hos hvarje individ; ty anställandet af ob- 



7 



