120 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1891. 



servationer angående detta möter stora svårigheter i anseende till 

 djurets bräcklighet och högst oansenliga storlek. 



Äggen äro 0,2 mm. långa och 0,05 mm. tjocka, till färgen 

 gråaktiga och något genomskinliga, samt få inom ett par dagar 

 ett finkornigt utseende och vid midten en gul fläck. De sitta 

 fastade intill hvarandra eller sammanhänga medelst korta skaft. 

 På det gula stället öfvergår innehållet snart i en blåsig, cellar- 

 tad massa, hvilken under embryots fortgående utveckling alltmer 

 tillväxer, tills den efter ungefärligen en veckas förlopp intager 

 hela ägget; men ett par dagar före kläckningen blir dess struktur 

 otydlig. Huru lång tid det erfordras innan äggen kläckas är ej 

 säkert bekant, men enligt Wagners observation synes den ej 

 uppgå till mer än 10 dagar, kanske endast till 8, detta likväl 

 beroende af väderleken. 



Den späda larvens vandring från kläckningsstället till frukt- 

 ämnet går ganska långsamt, ty därtill kan erfordras flera timmar. 

 På hvart och ett angripet fruktämne finner man vanligen 6 — 12 

 larver, men på Gotland såg jag ett sådant, som hade 35 och 

 ett annat, som hyste ända till 44 dylika; men ofta träffas där 

 blott en till tre stycken, och det tycks ej erfordras mer än en 

 enda för att hindra fruktämnets normala utveckling. Att ett så 

 litet antal larver ofta anträffas på ett ställe, synes dock antyda, 

 att en och samma hona lägger ägg i flera blommor; men 

 om 15 — 20 eller ännu flera larver äro tillsammans, förutsätter 

 detta, att två eller flera honor lagt ägg i samma blomma. Såsom 

 stöd för detta antagande må anföras den omständigheten, att lar- 

 verna då oftast äro olika stora och följaktligen ej af samma 

 ålder. 



Under växandet förändra larverna färg, ty nyutkläckta äro 

 de nästan färglösa, glaslika och öfvergå sedan i halmgult, grön- 

 aktigt-, citron- eller höggult. Kirby antog att de lefva af frö- 

 mjölet och därigenom förhindra befruktningen, men Fitch och 

 andra anse, att så är fallet endast till en början. Wagner är 

 af annan mening och tror att de förtära den mjölklika saften i 

 fruktämnet. För min del sluter jag mig helt och hållet till den 

 sistnämda åsigten, ty först och främst har blommans befruktning 

 redan egt rum innan larverna äro utkläckta, och pollenkornen 

 kunna sannolikt icke upptagas genom deras sugapparat, hvartill 



