122 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1891. 



1889, öfverensstämma ej helt och hållet med hans, men detta 

 får troligen tillskrifvas den omständigheten, att där herrskade 

 sagda år som nämdt är en oafbruten torka, hvarunder jordytan 

 slutligen låg till flera tums djup torr nästan som aska, vid den 

 tid, då förpuppningen skulle ega rum. 



För att förvissa mig om tiden, då larverna hos oss öfvergå 

 till puppor, samt hur länge pupptillståndet räcker, uppmättes vid 

 egendomen Skäggs en qvadratfots yta å ett fält, som året förut 

 burit hvete, hvilket mycket skadats af hvetemygglarver, och från 

 denna borttogs upprepade gånger ett jordlager af en tums djup, 

 ända tills hvarken larver eller puppor vidare därstädes anträffa- 

 des. Den 4 juni undersöktes det öfversta, en tum mäktiga jord- 

 lagret, och hittades däri tre larver, af hvilka den ena var myc- 

 ket liflig och flitigt arbetade med att frigöra sig från det på ett 

 ställe skadade, hinnaktiga och vattenklara omhöljet. De öfriga 

 två voro orörliga, men qvicknade till, då de legat en stund på 

 fuktig jord. Den 5:te skedde samma operation med näst under 

 liggande jordlager, och där påträff"ades en torkad och stel larv 

 samt en puppa, som lifligt svängde med bakkroppen. Larven 

 var dock blott skenbart död, ty han svällde ut och började snart 

 röra sig, sedan jag drupit på honom en droppe vatten. Nästa 

 dag kom turen till det tredje lagret, detta beläget på ett djup af 

 mellan 3 och 4 tum, men oaktadt där ännu fanns någon fuktig- 

 het qvar, kunde nu blott en enda plattklämd puppa uppletas. 

 Djupare ned påträffades hvarken larver eller puppor, hvarföi un- 

 dersökningen upphörde; men frånsett annat ställe upptogs den 

 8:de ett en tums jordlager och detta innehöll ej mindre än fem 

 puppor, hvilka alla lades i 'en ask och begrafdes under ett 3 

 cm. mäktigt lager af lös jord. Detta skedde för att se, om 

 pupporna eller de utkläckta myggorna skulle kunna arbeta sig 

 upp till ytan från ett sådant djup. Några myggor erhöUos ej 

 från dessa fem puppor, utan de dogo allesamman. Den io:de in- 

 samlades åter sju puppor från jordytan och ett par af dem hade 

 hufvud och vingslidor bruna, ett tecken till att kläckningen snart 

 förestod, men alla dogo, oaktadt de blifvit lagda ofvanpå fuktig 

 jord. Orsaken härtill är mig obekant, men möjligen hade de ej 

 tålt vid den vid jordens upptagning och undersökning oundvik- 

 liga rubbningen och tryckningen af de omgifvande jordpartiklarne. 



10 



