128 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1891. 



gen, så att denna komme att försiggå antingen före eller efter 

 myggornas svärmning och äggläggning. Om det kan låta sig 

 göra, att genom tidig sådd få hvetet i blomning redan innan 

 myggorna äro färdiga att lägga ägg, lär ej, i brist på nö- 

 diga observationer, för närvarande kunna afgöras; dock synes så- 

 dant föga troligt, då djuren vanligen redan i början af juni visa 

 sig där larverna öfvervintrat, och parningen genast efter utkläck- 

 ningen försiggår. Att en sen sådd skall kunna åstadkomma 

 blomningens fördröjande i sådan grad, att denna skulle inträffa 

 först sedan myggorna försvunnit, synes mig ännu osannolikare, 

 synnerligast å de orter där höstfrosterna inträffa tidigt och sådden 

 därigenom ej gerna kan länge uppskjutas, då man sett, att ägg- 

 läggningen genom ogynsam väderlek kan utdragas i veckor. Att 

 det fält hvarpå hvetet börjar blomma, då de flesta honorna äro 

 färdiga till äggläggning, skall i första rummet af dem besökas, 

 det må ju förefalla helt naturligt, äfvensom att ett annat i sam- 

 ma trakt, där axen blomma någon vecka senare, kan mer eller 

 mindre undgå hemsökelse; men om • alla hveteodlare inom ett 

 område ville så senare för att undgå härjning, så skulle helt visst 

 endast det hvete, som växte mest aflägset från larvernas vinter- 

 kvarter, blifva det minst angripna. 



Att förstöra ägg och larver lärer väl ej kunna försiggå, utan 

 att så sker äfven med hvetet, det återstår därför ej annat än att 

 bevittna hur de objudna gästerna fråssa på och fördärfva vårt 

 ädlaste stråsädesslag. Det torde nämligen vara blott två perio- 

 der af skadedjurets lif, under hvilka något väsentligt kan göras 

 för minskandet af dess antal, och dessa äro äggläggnings- eller 

 svärmningstiden och puppstadiet. 



Att under svärmningen medelst håf infånga och sedan döda 

 hvetemyggorna är ett företag, som nog lär förefalla mången out- 

 förbart eller rent af barnsligt. Dock har det framkastats redan 

 af Wagner, men med det tillägg, att ett sådant utrotningssätt 

 kan komma till allmänt utförande och bli verksamt först då 

 hvarje landtman lärt sig inse insekternas stora inflytande på 

 kulturväxterna och är beredd att göra allt h vad han kan för 

 att motverka eller tillintetgöra deras angrepp. Så långt har man 

 kommit i Tyskland i detta hänseende, att hvarje person där en- 

 ligt lag är skyldig att borttaga och förstöra larvkolonier från sina 



16 



