LAMPA: HVRTKMYGGAN. 131 



skulle genom stark förökning blifva allt för förlustbringande, borde 

 hvetet få sin plats i omloppet näst före trädan, på det att plöj- 

 ning i rätt tid skall kunna företagas; men det är då ej nog om 

 en eller annan jordbrukare ställer sig detta råd till efterrättelse, 

 ty alla, som odla hvete, måste göra sammaledes, om någon verk- 

 lig nytta däraf skall uppstå. Att nedplöja larverna, som man 

 äfven sett förordas, torde däremot gagna till föga, emedan dessa, i 

 följd af deras kroppsytas beskaffenhet under den tid de ligga i 

 jorden, med tämlig lätthet kunna åter förflytta sig till ytan. Det 

 är just ej ovanligt att en och annan larv stannar qvar i axet 

 ända tills hvetet tröskas, och agnarne böra därför ej utkastas på 

 marken eller gödselhögen, såvida man ej, i likhet med professor 

 Hensi.ow, anbringat fina såll i rensningsmaskinen, som skilja 

 agnar och larver ifrån hvarandra. Det torde dock oftast vara 

 larverna till röda hvetemyggan, Diplosis Aurnntiaca Wagnek, 

 som anträftas i axen vid mognadstiden. 



Fiender. Flera äro dess bättre de småinsekter, som hvar 

 i sin stad arbeta på utrotandet af hvetemyggorna. Honorna till 

 tre arter beskrefvos och afbildades redan af Kirby, och Curtis 

 omnämner dem utförligare i sitt förträffliga arbete »Farm Insects» ; 

 men ingen af dessa författare synes hafva erhållit dem direkte ur 

 myggpuppor, utan hafva fångat dem på hveteaxen. Wagner 

 anför af denna orsak blott två arter parasiter, hvilka han själf 

 sett utkomma ur hvetemyggans ägg eller puppor och hvars ur- 

 sprung han således känner. Till deras tjänst, som möjligen in- 

 tressera sig för dessa ytterst små steklar så pass mycket, att de 

 önska närmare känna dem, vill jag här anföra det hufvudsakliga 

 af hans beskrifningar, då dessa för de flesta torde vara mindre 

 lätt tillgängliga. 



Isostasius Inserens Kirb. — Ic/uieuinon Inserens Kirby: 

 Trans. Linn. Soc. Tond. V, sid. 107 (1800), tab. 4, f. 4 — 7 Ç. 

 — ? Platygaster Punctiger Nées: Hymenopt. Monogr. Vol. 

 II, s. 307, ^. — Isostasius Punctiger Foerst. Hymenopt. Stud. 



II, s. 1 10. — B. Wagner: Stett. ent. Zng 1866, s. 178, Taf. 



III, f. 23—25. 



Beskrifning. Kroppen robust, 1 mm. lång, korpsvart, glän- 

 sande, isynnerhet på bakkroppen. Pannspröten grofva, tiole- 

 dade, brutna, och med utstående behåring, första leden nästan 



19 



