grill: entomologiska anteckningar frän fjallnas. 147 



utförlig beskrifning på den vackra vägen genom Norrland vill jag 

 ej gifva, utan hänvisar till P. Ödmanns lifliga skildring af sin 

 färd, och instämmer fullkomligt i de råd till efterföljande »rund- 

 resare» han gifver. Af dessa råd framgår, att när man kom- 

 mer till Kilafors bör man uppmärksamt se åt höger, där Ljus- 

 nans vackra elfdal utbreder sig för ens ögon. Framkommen 

 till Ljusdal superar man och kan sedan lugnt sofva ända fram 

 till Bracke; men här måste man vakna, ty nu har man på sin 

 venstra sida Refsundssjön, hvarefter man färdas längs den ännu 

 vackrare Anvikssjön. Att härefter sofva är omöjligt, ty nu kom- 

 mer Storsjön med Frösön, och sedan kilar tåget in i den vackra 

 dalgång, där Ragundaelfven vältrar fram sin vattenmassa, med 

 Areskutan i norr och Oviksfjällen i söder. Vid Dufeds station 

 steg jag ur, och det skulle jag vilja råda en hvar att göra, dels 

 för att litet pusta ut efter 24 timmars järnvägsresa, dels för att 

 göra en afstickare till Tännforsen, som i sanning är värd en visit. 

 Man tar in på det s. k. hotellet alldeles invid järnvägsstationen, 

 där man finner det både bra och billigt. Som man kommer till 

 Dufed kl. V-'ii f- i^i- — Stockholm lemnar man föregående dag 

 kl. 10 f. m. — är bäst att genast äta frukost och därefter begifva 

 sig af. Den öfver en och en half mil långa vägen är vacker och 

 båtfärden öfver Nornsjön angenäm. Slutligen efter några minuters 

 promenad är man framme vid det väldiga fallet. Ah ! — 



Efter omkring fyra à fem timmars bortovaro är man åter 

 vid Dufed, och nu kan jag försäkra att middagen smakar. Ar 

 man ej för trött och vädret är vackert, så råder jag till att på 

 aftonen bestiga Mulfjället; men stanna ej vid den lilla turist- 

 hyddan, som bönderna i trakten fört upp, utan fortsätt ännu nå- 

 gra minuter att vandra uppåt och du skall rikligen belönas för 

 din möda. Man sofver så godt efter en sådan där liten fjällpro- 

 menad. Dagen därpå fortsätter man järnvägsfärden öfver Storlien 

 till Trondhjem genom ofta ödsliga fjälltrakter, tills man kommer 

 ned i den vackra Merakersdalen. Vid stationen Hell får man 

 sigte på Trondhjemsfjorden, och fram på eftermiddagen är man 

 framme i Trondhjem. 



Färden från Trondhjem till Röraas är bland de vackraste 

 man kan tänka sig. På sista delen af vägen kommer man dock 

 upp på en ödslig högslätt, och här ligger den lilla staden Röraas, 



3 



