102 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 89 I. 



vecka nådde vi Madeira. Hela följande tiden var angenäm. Vi 

 fingo under det klaraste väder beundra den nära 4,000 meter 

 höga, snöbetäckta Pic de Teneriffe, genomströfva Gorèes gator^ 

 där vi för första gången sågo oss omgifna af svarta ullhufvuden, 

 hvilket då i hög grad hade nyhetens behag, samt utmed hela 

 kusten bese de mest växlande scenerier. Den ojämförligt prakt- 

 fullaste af dessa var den vid inloppet mellan Fernando Po och 

 fastlandet med dess skyhöga, glittrande bergsspetsar. Blott under 

 en liten stund lyckades vi få se själfva Kamerunpiken, som van- 

 ligen omsvepes af moln. 



Allt mer tilltager nu värmen och pressar svetten massvis 

 från våra kroppar. Vårt hopp att snart komma fram gäckas af 

 kaptens idé att först gå till Kamerunstäderna, hvilket tog 3 — 4 

 dagar. Då vi ankrat utanför Bibundi kom herr Waldau om bord 

 och förde oss i land, där vi hälsades välkomna af hr Knutson, 



Efter att hafva ordnat mina saker börjades små exkursioner,, 

 hvilka dock gåfvo rätt medelmåttigt resultat. Enligt hrr Knutsons 

 och Waldaus önskan samlades några dagar senare alla svenskarne 

 i Bonge, för att där gemensamt fira julen. Seende att i Bibundi 

 ej fans mycket för mig att uträtta, medtog jag mina saker och 

 fortsatte efter julen resan till Itoki, för att där vara hos min 

 kamrat från skolan, som förestår detsamma. Emellertid blef han 

 sänd till ett annat ställe att uppbygga ett nytt faktori, och stan- 

 nade jag därför kvar där jag var, till dess detta skulle blifva 

 färdigt. 



För att nu öfvergå till de zool. förhållandena, finner jag djur- 

 världen åtminstone här ej motsvara, hvad jag i ett så sydligt land 

 väntat. Lika ifrigt som hemma måste man söka efter hvarje 

 insekt, och skörden blir kanske dock trots god vilja ej såsom 

 man skulle önska. Egendomlig är den ödslighet, man öfver allt 

 möter i dammar, bäckar och andra mindre vattensamlingar, knappt 

 ett lif står till att se där med undantag af en och annan på ytan 

 löpande Hydronietra eller Hydrophilus. Inga crustaceer eller några 

 sådana smådjur har jag sett ett spår af, utan är vattnet, som om 

 det vore steriliseradt. Ännu kan jag därför ej uppfylla prof. 

 Lovens önskan att hemsända jordklimpar tagna på botten af ut- 

 torkade, djurrika vattensamlingar. 



Den största omsorgen har jag egnat larverna och deras upp- 



