104 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I 89 I. 



Kitto faktori 29 april 1S91. 



I mitt forra bref lemnade jag en ungefärlig redogörelse öfver 

 de i Itoki gjorda insamlingarne med några dithörande frågor och 

 uttalade mitt beslut att därifrån flytta öfver till Kitto, där jag 

 äfven sedan två månader bott. 



Den nya plats, jag således valt, är hvad naturen beträffar ej 

 så inbjudande som den förra; genom ett långt, smalt »creek», på 

 båda sidor begränsadt af mangroveskog, längre inåt ersatt af 

 raphiapalmer, som tätt skuggande böja sig öfver vattnet, bildande 

 liksom en tunnel, går färden för att framkomma till denna ensliga 

 plats. Den starkt kuperade marken höjer sig tämligen tvärt strax 

 vid vattenytan, och på denna sluttning har firman anlagt fak- 

 toriet. Tät skog med svårgenomtränglig »busch» beherskar hela 

 landskapet och endast ett litet område närmast kring bonings- 

 huset lemnar en solig öppen terräng. Härifrån sträcker sig inåt 

 Kitto stad en efter härvarande förhållanden god samt ljus väg; 

 min bästa jagtplats. Från denna har jag vidare gjort exkursioner 

 till kringliggande plantager, där de nedfälda träden lemnat ofta 

 rätt goda skördar, i synnerhet af skalbaggar. 



Äfven här kan den entomologiska faunan sägas vara ej syn- 

 nerligen rik, beroende på det begränsade fria området. De i 

 skogen lefvande fjärilarne äro svåråtkomliga^ i det de hålla till 

 bland de höga trädens kronor och högre löfverk, hvarifrån de 

 mer sällan sänka sig ned. Skalbaggar ha under denna tid varit 

 mindre talrika, liksom i allmänhet hela faunan varit fattigare; i 

 synnerhet var djurlifvet i början och medlet af mars dåligt eller 

 så godt som intet; undantag härifrån bilda orthopterer och hemi- 

 pterer, som äfven under denna tid voro allmänna; dessa äro, i syn- 

 nerhet stritarne, skogens musikanter, som vid hvarje timme dag 

 och natt låta sina egendomliga, monotona läten ljuda; dessa äro 

 stundom så intensiva, att de, hörda på nära håll, komma en att 

 spritta till; en del af dem har jag länge förväxlat med fågelljud. 

 Att upptäcka den högstämmiga skrikhalsen är däremot en svårare 

 sak, ty det är nästan omöjligt att kunna höra, hvarifrån lätet 

 kommer eller ens närmelsevis bestämma djurets sittplats; bäst går 

 detta emellertid det ögonblick det upphör. Sländor är rätt godt 

 om. Hymeno])terer äro ej talrika, samma med Dipterer. Thy- 



4 



