SJÖSTEDT: RESEBREF. 1 67 



N'dian 23 juni 1891. 



I mitt sista bref, som afsändes från Ekundu, innan jag an- • 

 trädde resan till N'dian, lemnade jag en kort redogörelse för de 

 under sista tiden i Kitto gjorda insamlingarne. Sedan jag efter 

 ■en angenäm resa framkommit till den nya platsen, gjorde jag 

 genast en undersökning af terrängen och faunan, men fann den 

 senare vara nästan identisk med den i Kitto. En väsentlig skill- 

 nad spåras dock, nämligen större rikedom på fjärilar och därtill på 

 stora, praktfulla sådana. Så t. ex. har jag fått flera stycken Pap. 

 Zalnwxis, många fina CJiaraxes och slutligen en stor Pap. Anti- 

 inaclnis o^; dessa synas då och då likt tornsvalor sväfva öfver en 

 i floden uppskjutande sandbank; detta endast under de allra he- 

 taste stunderna vid middagstiden. Oroade styra de genast uppåt 

 och sväfva bort öfver skogens kronor likt fåglar. I den täta, 

 fuktiga »buschen», som här öfver allt dominerar, trifs ej någon 

 yppigare djurvärld. Dag från dag ser man samma former, endast 

 sparsamt några nya. Dock är härvid att märka, att den närva- 

 rande tiden, torrtidens slut, är den mest ogynsamma för alla in- 

 sekter. Då jag under dåliga skördar gått omkring i trakten någon 

 vecka, beslöt jag att pröfva lyckan och söka tränga in i landet 

 några dagsmarscher till gräslandet, som sades börja där. Med 

 sex man företog jag färden genom helt föga kända trakter; på de 

 sista platserna tror jag mig varit den första hvite, så vida ej hr 

 Waldau under sin sista marsch kommit fram dit, något som jag 

 ännu icke vet. Målet för resan var Itoki Na N'Golo, dit jag fram- 

 kom på fjärde qvällen. Detta var den eländigaste by, man kun- 

 nat tänka, snuskig och vedervärdig på alla sätt; husen voro öfver- 

 smetade med — kogödsel i st. f. med lera, en stark odör af 

 detta uppfylde hela stället. Här stannade jag i två dagar; min 

 oro var att insjukna i detta pesthål, ty det hade varit förfärligt. 

 Då insektlifvet nu är i slummer, fick jag visserligen inga massor 

 af djur, men dock en hel del, som jag tror, intressanta former. 

 Intet gräsland sågs till, men däremot öppen, gles skog. På åt- 

 tonde dagen var jag åter från den intressanta färden. — Tio te- 

 burkar äro fylda med fjärilar och sländor ; skalbaggar har nu en 

 tid ej varit så godt om, men ett par kafi"eburkar och några små 

 bleckdosor äro dock inpackade. 



7 



