SAHLBERG: J. M. J. AF TENGSTRÖM f. l8l 



kirurgie kandidat, sökte och erhöll tjänsten och begaf sig år 

 1848 åstad, utrustad med ett resestipendium från universitetet. 



Kosan ställdes först öfver Sverige, Danmark, Hamburg och 

 Berlin till Nordamerika, hvarest ett kortare uppehåll skedde, och 

 sedan till Java, där den tropiska vegetationen i all sin storsla- 

 genhet utbredde sig för' den unge naturforskarens häpnande blic- 

 kar. Vistelsen här varade ej länge, men i alla fall fick Teng- 

 STRÖM tillfälle att inhösta en rätt vacker samling af fjärilar, och 

 däribland äfven flera för vetenskapen nya former. Efter 16 må- 

 naders bortovaro återkom Tengström till hemlandet med oför- 

 gätliga minnen och noga förda dagboksanteckningar öfver hvad 

 han sett och upplefvat under resan. 



Bland de för framtiden mest fruktbärande episoder under 

 denna färd var dock besöket hos dåtidens främste lepidoptero- 

 log, professor Zeller i Glogau, med hvilken Tengström redan 

 ett par år förut trädt i vetenskaplig brefväxling. Han plägade 

 säga, att han under några få exkursioner tillsammans med denne 

 mästare inhemtat mera för sin framtida utveckling än eljest under 

 flera år. Han kunde blifva riktigt i extas då han beskref Zel- 

 LERS sätt att gå tillväga under sina microlepidopterologiska ex- 

 kursioner. Man kan ock säga, att vi till stor del hafva att tacka 

 den lifliga brefväxling, som sedermera uppstod mellan dem, för 

 resultaten af Tengströms lepidopterologiska verksamhet. Lycklig 

 den yngling, som har en så trofast, hjälpsam och tillmötesgående 

 vän till sitt vetenskapliga stöd! Redan i januari 1847 skref han 

 till Teng.strÖxM: »Es freut mich dass in fernen Norden zwei* 

 Entomologen auftreten, von denen sich etwas wesentliches für 

 die Förderung der Lepidopterologie erwarten lässt. Darum will 

 ich nach Kräften thun, was Sie in Ihren Leistungen fördern kann, 

 und es wird mich freuen, wenn ich recht oft von Ihnen in An- 

 spruch genommen werde, da ich darin die sicherste Bürgschaft 

 für die Fortschritt zu den bezeichneten Zeile zu erkennen glaube.» 

 Tengström var ej heller trög att begagna sig af denna så vän- 

 ligt erbjudna hjälp. 



Men efter återkomsten till hemmet hade Tengströms ställ- 

 ning betydligt förändrats. Vi förbigå här de bedröfliga omstän- 



Den andre, som här åsyftades, var utan tvifvel W. Nyländer. 



5 



