sahlberg: j. m. j. af tengström f. 189 



reservkompani, förlamades hans entomologiska intressen allt mer 

 och mer. 



Han köpte sig sedan ett mindre hemman, Mongola, invid 

 den natursköna Lojosjön, och då han fann platsen synnerligen 

 gynsam för fruktodling, började han ännu på sin ålders höst med 

 ungdomlig ifver anlägga en storartad trädgård, samt ])lanterade 

 dit mellan 2- och 300 fruktträd, hemtade från olika trakter, sär- 

 skildt i afsigt att försöka för vårt land acklimatisera ädlare äppel- 

 och päronsorter. På en ganska kort tid lyckades han ock upp- 

 bringa anläggningen till ett så mönstergildt skick, att det är svårt 

 att finna dess like i hela landet. 



Under Tengströms vistelse i Lojo besöktes han ofta nog af 

 unga lepidopterologer, hvilka stundom kommo långa vägar för att 

 se hans samling samt genom jämförelse bestämma sina egna fynd, 

 och härunder visade den gamle mannen ännu sitt förra tillmötes- 

 gående, sin hjälpsamhet samt sitt gamla intresse för nordens fauna ; 

 men sniåningom blef det för honom omöjligt att själf granska de 

 till honom sända determinanda, ty hans synförmåga försvagades 

 mer och mer, och de tre sista åren af sitt lif var han blind på 

 högra ögat, en åkomma, hvilken han trodde sig hafva ådragit sig 

 genom ovanan att läsa. liggande vid lampsken långt in på aft- 

 narna. 



Den 2 oktober i8go insjuknade han uti en tärande sjuk- 

 dom, som småningom öfvergick till ledbrand uti foten, och efter 

 de svåraste plågor, hvarunder han till det sista ömt vårdades af 

 sin trogna maka, afsomnade han julnatten den 25 december 1890. 



Tengström hade ett lifligt temperament, var af ett anspråks- 

 löst och öppet väsende, blid och vänfast samt högt värderad af 

 dem, som stodo honom nära. Han var af en reslig gestalt, 

 hade en kraftfull kroppsbyggnad och en ståtlig hållning samt en 

 mörk ansiktshy, emot hvilken det på hans ålderdom silfverhvita 

 håret och det långa, tvådelta skägget bjärt framstodo. 



Såsom bevis på det anseende han af sina fackmän åtnjöt 

 må nämnas, att han blifvit kallad till medlem i flera vetenskap- 

 liga föreningar, såväl i utlandet som inom eget land, bl. a. fin- 

 ska vetenskapssocietetèn, uti hvilken han invaldes redan år 1870. 



Hans efterlemnade fjärilsamling, som innehåller omkr. 3,500 

 europeiska arter, och i synnerhet är rik på säkert bestämda Mi- 



