4 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 894. 



Heegers uppgift (se Btr. z. Naturg. d. Insecten) att äggen kläc- 

 kas först efter 8 — 14 dagar måtte bero på något misstag eller 

 därpå, att kall och ogynnsam väderlek inträffat under observations- 

 tiden. Larverna synas behöfva omkring 14 dagar för att blifva 

 fullvuxna och sedan åtgå vid pass 20 dagar innan insekten är 

 färdig till fortplantning. Pupptiden antages af miss Ormerod 

 räcka i tre veckor, och detta härleder sig troligen däraf, att hon 

 sett larven nedkrypa i jorden, och skalbaggar sedan framkomma 

 efter nämnda tid. Pupptillståndet synes dock ej fortfara så länge, 

 som nämnda författarinna uppgifver, ty såväl 1892 som under 

 nu gångna sommar fann jag, att larven ligger omkring 10 dagar 

 hopkrupen i jorden innan förvandlingen till puppa försiggår, och 

 att puppan behöfver lika lång tid för sin slutliga öfvergång till 

 fullbildad insekt. 



Miss Ormerod omnämner äfven, att larven bereder åt sig en 

 cell i jorden, där den blifvande puppan skall hvila ostörd, men 

 detta kunde jag ej märka. Under de båda år, som mina under- 

 sökningar pågått, midergingo flera af larverna förvandlingen till 

 och med på själfva jordytan, hvarigenom pupporna kommo att 

 ligga fritt ofvanpå densamma. 



I anseende till den ovanligt ihållande torkan blefvo förhål- 

 landena denna sommar helt annorlunda än förlidet år, ty då 

 förekom rapsbaggen i en talrik andra- eller höstgeneration på de 

 rapsblommor, som senare utvecklades å sådana plantor, hvilka förut 

 blifvit sköflade, äfvensom på odlad och vild senap. Nu åter 

 funnos knappast sådana blommor, hvarför skalbaggarna måste 

 uppsöka andra växter, för att af deras frömjöl erhålla föda. Sådana 

 blommor voro Vallmo {Papaver), Gulmåra {Galhan Verum), 

 Maskros {Taraxacmn Officinale), Åkervinda (Convolvulus Ar- 

 vensis), Kungsljus (Verbascurn) , Gul prästkrage (ClirysantJiennmi 

 Segetuni) m. fl. Några larver kunde jag dock ej upptäcka 

 i dessa blommor. En maskrosplanta insattes i en blomkruka, 

 och i den sedan öfver henne placerade glashufven infördes en 

 mängd rapsbaggar, hvilka snart inträngde mellan småblommorna 

 för att söka föda, men blommorna förblefvo oskadade och satte frukt 

 i vanlig ordning, emedan larver, som kunde hindra fruktbildningen, 

 ej förekommo. Då sålunda ingen höstgeneration syntes till, skulle 

 man kunna hafva giltiga skäl för det antagande, att rapsbaggen 



4 



