I o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. 



igenom skulle omkomma. Lämpligaste tiden härför torde infalla 

 i början af juni. 



Rapsodlarna inom Vestkinde socken på Gotland fattade en 

 öfverenskommelse, sedan det visat sig, att rapsbaggarna fått öfver- 

 hand, att för ett eller ett par år alldeles upphöra med rappsfrö- 

 sådd, på det att skadedjuren under tiden skulle gå under i brist 

 på tillräcklig föda. Om detta ändamål skall kunna uppnås, torde 

 dock ännu ett villkor böra uppfyllas, nämligen det, att från den 

 odlade jorden bortskaffas sådana korsblommiga växter, såsom 

 åkerkål, senap etc, på hvilka rapsbaggarna äfven uppehålla sig, 

 på det att de ej må komma i tillfälle att på dessa växter fort- 

 planta sig för att åter uppträda i mängd, då rapsodling ånyo 

 ifrågakommer. 



Rapsbaggen, liksom de flesta eller troligen alla af våra för- 

 nämsta skadeinsekter, saknar dess bättre icke naturliga fiender, 

 som ifrigt arbeta på hans undergång. Hvilka dessa fiender äro, 

 tycks man förut ej haft reda på; och det blef därför särdeles 

 intressant för mig att erhålla en parasitstekelart, hvilken otvifvel- 

 aktigt bör kunna räknas såsom en af dem. Redan under som- 

 maren 1892 erhölls i ett profrör, där larver och puppor af raps- 

 baggen förvarades i jord, en Braconidhona, men med anledning 

 af detta enda exemplar vågade jag ej uttala någon slutsats. 

 I år, 1893, framkommo dock ytterligare ett par, hane och 

 hona, af samma djurart och under enahanda omständigheter som 

 förra gången. I saknad af nödig specialkännedom samt lämplig 

 litteratur rörande just den grupp af de små parasitsteklar, hvar- 

 till mina exemplar hörde, sändes det intressanta fyndet till adjunk- 

 ten C. G. Thomson i Lund för granskning. Snart erhölls från 

 honom ett välvilligt svar, hvaraf framgick, att artens namn är 

 Diosptlus Fiiscipes Wesm., tillhörande underafdelningen Diospi- 

 lidae bland de talrika Braconidernas grupp. Då de i profröret 

 förvarade rapsbaggelarverna togos från blommorna, märktes inga 

 parasiter, hvarför det är antagligt, att de sistnämnda lefvat inuti 

 sina värdar. De fuUbildade parasiterna utkläcktes den 24 och 

 26 juli. 



Några andra utrotningsmedel än dem. som här ofvan blifvit 

 omnämnda eller föreslagna, kunna tyvärr ännu ej framhållas, utan 

 måste denna angelägenhet öfverlämnas åt framtiden, då en 



