lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1893. 17 



som de flesta författare, Curtis undantagen, kallat C. Sulcicollis 



efter Schönh. och Gyli,. Den torde kunna få ofvanstående 



svenska namn därför, att larven utanpå rotstocken 



af kålarter bildar mer eller mindre rundade knölar 



(gallknölar), hvilka, sedan han därifrån aflägsnat sig 



för att nedkrypa i jorden och förvandlas till puppa, 



äro förgedda med ett litet rundt utgångshål på ena 



sidan. Se närstående fig. 7. Fig. 10 å taflan är 



antingen en ofullständigt utbildad gallknöl, eller ock 



härrör den från någon annan art. Larven skall, 



liksom föregåendes, i jorden bilda en liten oval 



kokong af jordpartiklar och i denna öfvergå till Fig. 7. Senaps- 



rot med gall- 

 puppa. knölar. 



Larvens utvecklingstid tycks ej sammanfalla med föregående 

 arters, ty såväl Guérin som Nördlinüer och Kaltenbach säga, 

 att han öfvervintrar i gallknölarna och först följande vår i mars 

 och april lämnar dem för att gå i puppa. På eftersommaren, i 

 augusti, framkommer den fullbildade vifveln. Jag fann gallknö- 

 lar på senap redan i slutet af augusti. 



Den skada larven åstadkommer torde i allmänhet vara min- 

 dre betydande, alldenstund roten bör kunna upptaga tillräckligt 

 med näring åt plantan, oaktadt någon del däraf blir förbrukad 

 af gallknölarna. 



Några speciella utrotningsmedel, andra än sådana, som afse, 

 att genom lämplig öfvergödning bereda plantorna en större mot- 

 ståndskraft, förekomma just icke hos utländska författare. Miss 

 Ormerod tillråder dock (i fråga om kål), att så fort som möjligt 

 ge de skadade kålstockarna åt svinen eller uppbränna dem; 

 ty om de på vanligt sätt nedplöjas, undergå larverna sin förvand- 

 ling i jorden, och skalbaggarna uppkrypa vid lämplig tid. Man 

 kan äfven låta kålstockarna brinna tillsammans med spillningen 

 i gödselhögen. Om plantor utsättas, måste alla sådana, som äro 

 behäftade med gallknölar vid rot eller stjälk, afskiljas och uppbrän- 

 nas eller på annat sätt förstöras tillika med sina innebyggare, Djup- 

 gräfning samt omväxling med olika odlingsväxter rekommenderas, 

 äfvensom öfvergödning med väl luftad gaskalk, vanlig kalk eller sot. 



Halmhofer erhöll en parasit ur gallknölarna, nämligen Di- 

 ospilus Oleraceus Hal. = TapJiaciis Conformis Wesm., 



Entotnol. Tidskr. Arg. 15, H. i (1S94). 17 2 



