1 8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. 



Under mina kläcknings- och upptodningsförsök erhölls ännu 

 en art af ifrågavarande, artrika vifvelsläkte, nämligen: 



Fyrtandade rapsvifveln {Ceutorhynchus Qimdr idens Panz. 

 = Boraginis Gyll.) 



Då jag först efter utkläckningen, som inträffade den 28 juli, 

 kunde skilja arten från de öfriga, blefvo larven och puppan ej 

 särskildt observerade, hvarför några iakttagelser rörande för- 

 vandlingarna ej blefvo gjorda. Larverna togos under enahanda 

 förhållanden som blåvingade rapsstjälkvifvelns, hvarför dess lef- 

 nadssätt kan antagas vara åtminstone i det närmaste enahanda 

 som den sistnämndas. Då blott tre exemplar utkläcktes bland 

 ett stort antal af den blåvingade arten, synes det, som om den 

 vore mycket sällsyntare än denna. Kaltenbach säger, att ifråga- 

 varande skalbagge allt som oftast träffas på grönsaks-, rättiks- 

 och kålplantor, men känner ej till dess förvandlingsstadier. 

 GoREAU uppgifver, att larven lefver i roten på vild senap och 

 stundom uppstiger till rothalsen, utan att dock bilda gallknölar. 

 Om nämnda författare har rätt, skulle förvandlingen till puppa 

 äga rum inuti roten, i där kvarvarande larvexkrementer, och 

 skalbaggen utkläckas i början af juni. 



Den fullbildade skalbaggen liknar mycket förutnämnda arter, 

 men har kroppens öfversida tätt betäckt med korta svarta borst- 

 hår, täckvingarna dessutom försedda med tämligen tätt sittande, 

 ljusare hårfjäll, samt bakom månskölden (skuteilen) en liten aflång 

 gulgrå fläck. Alla låren hafva på undersidan en liten tand, som 

 dock på de främre är otydlig. Skenbenens (tibiernas) spets samt 

 tarserna (fötterna) lergula. Täckvingarna baktill mer utprägladt 

 korniga än hos föregående. 



Jag öfvergår nu från viflarna till andra, af mig observerade 

 skalbaggar, som skada raps och öfriga kålarter, men förbigår 

 de vanliga jordlopporna (Haltica & Phyllotreta), då dessa ej 

 varit föremål för undersökningar. 



Rapsjordloppan {Psylliodes CJirysocephala Lin.) 



År 1892 fann jag ofta ihåliga, svartnade gångar uti äldre 

 rapsstjälkar och misstänkte redan då, att dessa härrörde från 

 insekter, bland andra larver till nyssnämnda skalbagge. Det var 

 dock då för sent på sommaren att finna larver eller puppor, 

 men detta lyckades i år. Att iakttaga larvgångarna och deras 



18 



