TRYBOM, F.: IAKTTAGELSER OM BLASFOTINGAR. 45 



af i fråga varande slag på en TJirips' räkning ^^ men jag kunde 

 ju ej därför utan vidare vara säker på, att det liär var Aptino- 

 thrips, som kommit skadorna åstad. De små larverna träffades 

 emellertid krypande ganska fort och obehindradt på insidan af 

 slidan utefter hela dess längd från öfre delen, där äggen i all- 

 mänhet bruka träffas lagda, till strax invid öfre leden (nodiis). 

 Där nere voro de till och med oftast mest talrika, men där fanns 

 ock rätt godt om en liten acarid, och denna kunde måhända 

 bära skulden till skadorna? Nej! Då slidor, som omgåfvo stjäl- 

 kar, hvilka blott börjat tvina, försiktigt öppnades ända ned, lyc- 

 kades jag verkligen i några fall finna små Aptifiothrips-\3iX\t[: 

 sittande vid såren å stjälken med mot denna inböjdt hufvud och i 

 densamma delvis insänkta mundelar. Jag anser detta såsom ett 

 fällande bevis, för att Aptinothi'ips-\a.x\'Qxna. verkligen åstadkomma 

 de här omnämnda såren. 



Detta var på ängshafre. Att förhållandet var enahanda å 

 de öfriga skadade gräsen, tror jag bestämdt. 



De fuUbildade Aptinothrips-\\o\-\o\wà träffades mest uppe i 

 öfra delen af bladslidorna, blott mera enstaka individer nere vid 

 de beskrifna såren. Äggen och märken efter, hvar sådana fun- 

 nits, iakttogos, som nämndt är, mer uppe i öfra delen af slidorna, 

 inne i dessas väfnader, men också i några fall tämligen långt ned. 



Ingen annan blåsfoting än den nämnda förekom här å de 

 uppräknade gräsarterna. Jag hade således här lyckats konstatera, 

 hvilken insektsart man hade att tillskrifva de omtalade skadorna, 

 bestående i att öfverstrå med blomställningar torkade bort hos 

 så många gräsarter eiler, såsom Bjerkander uttrycker sig, i att 

 »gräsen på ängarne förminskas, i det blomruskorna, som skulle 

 gifva mogna tron, då de ännu äro gröna, afbitas och förtorkas» ; 

 afbitas eller rättare såras strax ofvan öfversta leden af stjälken, 

 »där han är mjuk och söt». 



Bjerkander trodde i fråga varande skador härröra af Thrips 

 physapiis Linné, och han uppräknar flera bland de här nämnda 

 gräsen såsom skadade af denna. Detta beror nog på, att han 

 träffade nämnda blåsfoting — eller troligare den långt senare af 

 Haliday beskrifna Liniothrips denticoniis — inom slidorna hos 



^^ C. Bjerkander: »Om en Thrips^ som skadar kornbrodden». Kongl. 

 Vetenskapsakademiens nya Handlingar. Tom. XI för år 1 890, sid. 226 — 229. 



