TRYBOM, F.: IAKTTAGELSER OM BLASFOTINGAR. 47 



För att återgå till mina iakttagelser vid Sunnaryd, så må 

 jag beträftande ett af de mest angripna gräsen — ängshafre — 

 meddela, att i en trädgårdsbacke ungefär 3 strån af 4 hade stjäl- 

 ken ofvan öfre ledknuten vissnad på grund af Aptinothrips-\^r- 

 vernas angrepp. De orörda stråens blommor hade där börjat 

 sätta frukt. Larverna uppehöllo sig mest nere i närheten af led- 

 knuten och där vanligen till ett antal af 2 till 4, å några slidor 

 6 ända till 10. I en närbelägen hage var ungefär hvar annan 

 öfverstjälk angripen och vissnad. På en mera lågländt äng kunde, 

 där växtligheten var som frodigast, knappast någon gulnad öfver- 

 stjälk upptäckas. I de öfre bladslidorna, af 4 strån bland 20 

 undersökta, träffades dock äfven här några få larver och puppor, 

 utan att någon nämnvärd åverkan kunde iakttagas. Här var 

 detta gräs för tillfället ej fullt så långt kommet i utveckling; de 

 flesta stråen blommade. 



Bland de öfriga, här nämnda gräsen, hade gröearterna, röd- 

 svingeln och kvickroten i det allra närmaste lidit lika stora och 

 likartade skador som ängshafren. Också af hundäxingen hade i 

 allmänhet blott de svagare och mera småväxta stråen angripits, 

 dessa dock i rätt stort antal. Kryphvenen med dess mycket 

 trånga slidor hade antagligen ej lämnat Aptinothrips-X'ä.wQ^xnz. så 

 godt tillfälle att krypa ned till närheten af öfre ledknuten, ty å 

 detta gräs hade angreppen oftast skett längre upp — ett stycke 

 nedanför vippan, vid basen af eller uppe i denna. På dessa 

 ställen funnos såren efter blåsfotingarnas angrepp, hvad som var 

 ofvanför dessa sår hade som vanligt afvissnat och gulnat. Lar- 

 verna träffades också mest i öfre delen af slidan, mindre ofta i 

 närheten af öfre ledknuten. Själfva .själken är ju också hos detta 

 gräs påtagligen mjukare än t, ex. hos ängshafre, timotej eller 

 hundäxing; larverna behöfva således ej komma ned till närheten 

 af ledknuten för att finna mjuka, passande angreppsställen. 



Hos timotej hade vid Sunnaryd blott ett par procent af 

 stråen öfre delen af stjälken bortvissnad. På en del åkrar stod 

 till och med knappast något strå med vissnad öfverstjälk att upp- 

 leta, fast de icke alldeles saknade AptinothripsÅ^wtx och puppor 



öfverstjälkar — stjälkarna ofvan öfre ledknuten — som voro bortvissnade. De 

 voro emellertid tvärt afbitna ofvanför ledknuten, hvilket utvisade, att här lar- 

 ver af hvitaxflyet {Hadena sccalis L.) varit framme och icke någon blåsfoting. 



7 



