48 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. 



i öfre delen af slidan. Axen voro här visserligen fullt utvuxna, 

 men hade ej börjat blomma. Några få strån af timotej iakttogos 

 med stjälken bortvissnad ned till närheten af andra ledknuten, 

 ofvanifrån räknadt. 



I en straxt norr om Sunnaryd belägen by hade på mager 

 jord växande och sannolikt för ett par år sedan sådd timotej 

 öfverstjälken bortvissnad på hvart annat eller hvart tredje strå. 



Det vid Sunnaryd minst angripna vanliga ängsgräset var 

 ängsvingel (Fesüica pratensis) . Jag kunde icke träffa ett enda 

 strå af densamma, hvilket hade vissnad öfverstjälk, men väl några 

 få med en eller annan xAptinotJiripsXdiXs i öfre delen af blad- 

 slidan. 



_ Huru pass vidsträckta voro nu de här beskrifna härjningarna 

 af AptinotJirips inom vårt land under sistlidna sommar? Jag 

 kan visserligen icke nöjaktigt besvara denna fråga, men följande 

 må dock tjäna att belysa densamma. 



Mellan sjön Bolmen och Refteleds station å Nässjö — Halm- 

 stadsbanan hade angreppen i det hela varit ungefär lika med de 

 från Sunnaryd beskrifna. Emellertid hade också fårsvingel (Fe- 

 stuca ovina) flerstädes hvart annat eller hvart tredje strå ofvan 

 öfre leden bortvissnadt. Luddtåteln (Hokus lanatus) saknade, 

 där den växte tätare och frodigare, alldeles ofvan öfre leden för- 

 torkade stjälkar; eljest hade ungefär ett strå af 50 sådana. På 

 ställen, där den nämnda kryphvenen var som frodigast, kunde 

 icke ett enda af dess strån upptäckas, som var märkbart skadadt 

 af AptinotJirips. 



Äfven norr och vester om nämnda järnväg voro gräsen ska- 

 dade på sätt, som här beskrifvits. I Stockholmstrakten, dit jag 

 reste från Småland, var t. ex. vid Skogsinstitutet af de nämnda 

 hven-, ängshafre-, timotej- och gröe-arterna ungefär ett strå af 30 till 

 50 torrt ofvan öfre leden. Ute vid Djursholm voro (den 6 juli) 

 angreppen på timotej och ängshafre i det närmaste lika dem vid 

 Skogsinstitutet. Agrostis hade öfverstjälken torkad hos ett strå 

 af 5 till 10, betesgröe å en del platser hvart annat eller hvart 

 tredje strå upptill afvissnadt, annanstädes färre o. s. v. Hund- 

 äxingen hade, för så vidt jag kunde se, här gått fri. 



Ängskaflen, på hvilken jag ej förut under denna sommar 

 träffat AptinotJirips, var här på några inskränktare områden — 



8 



