TRYBOM, F.: IAKTTAGELSER OM BLASFOTINGAR. 55 



tJirips, hvilken också saknar organ för äggens inpraktiserande i 

 växternas väfnader. 



Limothrips-\2iV\'Qrndi, och antagligen också enligt regeln 

 de utvuxna, lefva i bladslidorna på samma sätt som beskrifvits 

 beträffande Aptinothrips-^xiexnz på vårbrodd. Lindeman påstår ^^, 

 att äfven pupporna af hans L. secalina äta, men bland annat 

 på grund däraf, att jag ej hittills funnit dem med det lätt skönj- 

 bara klorofyllet i matsmältningskanalen, är jag liksom Jordan af 

 den åsikt, att de ej taga till sig föda"*'. 



I bladslidorna hålla sig larver, puppor och ofta äfven de 

 utvecklade individerna af L. denticornis mera tätt tillsammans, 

 hvarför de förorsaka något så när begränsade, ljusa fläckar — 

 de af författare i detta ämne ofta nämnda 77/r?))j'-fläckarna, 

 hvilka hufvudsakligast uppstå direkt därigenom, att klorofyllet 

 ätes bort. Dessa fläckar äro vanligen en till 3 cm. långa och 

 omkting ^/a cm. eller något mera i bredd, men de kunna ock 

 någon gång sträcka sig till slidans halfva yta. Att gräsens växt- 

 kraft häraf något litet nedsättes, får man ju antaga, men »Thrips- 

 fläckarna» spela dock för fruktsättningen en ganska obetydlig 

 rål, såsom Lindeman visat -^ Att Liinothrips denticornis sårar 

 eller skadar axets »stängeldel» eller axet samt blomknopparna, 

 fruktämnena o. s. v.-' kan jag visserligen icke vederlägga, men 

 jag anser mig dock å andra sidan böra anmärka, att jag aldrig 

 lyckats iakttaga denna blåsfoting ätande annat än i bladslidan, 

 aldrig i axen, och dock borde ju detta senare ej varit svårare 

 än att finna de små Apli)iol/irips-\z.xyQ\n2i med i stjälken instuc- 

 ken snabel. 



Nästan på hvarje rågfält träffar man mer eller mindre talrika 

 ax med en del förkrympta, skadade eller bortfallna småax. Det 

 samma är förhållandet hos ängskafle och en del andra gräs. 

 Kortsedt ifrån fall, då dylika skador förorsakats af insekter af 

 andra grupper än blåsfotingarna, så leda mig mina observationer 

 lill den slutsats, att hvad prof. Körnicke benämner patologiska 



^^ Lindemans förut nämnda afh. sid. 313. 

 20 Jordans förut nämnda arbete, sid. 592. 

 *i Lindeman: samma afh. sid. 305. 



22 Lindeman : samma afh. sid. 302 och 303. Jordans nyss nämnda 

 afh. sid. 604. 



