02 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 894. 



hade helt visst myggornas förökning genom någon ogynnsam 

 omständighet hämmats, ty skadan uppgick nu till blott 10 pro- 

 cent. 1893 väntade jag samma resultat af undersökningen som år 

 1889, ty äfven nu hemsöktes ön af en ovanlig torka; men, de 

 skadade kornen utgjorde dock flera procent. Möjligen kan detta 

 i någon mån tillskrifvas våren, som var ovanligt kall, hvarige- 

 nom tillräcklig must för larvernas vandringar och förvandling 

 länge fanns kvar i jorden. Det skulle emellertid blifva både in- 

 tressant och lärorikt, om personer i landsorten ville år efter år 

 under en längre tid göra observationer rörande skadedjurens upp- 

 trädande samt söka utröna orsakerna till deras periodiska afta- 

 gande i antal. 



Sådana undersökningar äro så enkla, att de af hvem som 

 helst, som är intresserad för saken, kunna verkställas. De ske 

 lättast och säkrast medan de små gula mygglarverna ännu finnas 

 kvar i axen. Aftages då t. ex. 10 ax, som växa intill hvar- 

 andra, och alla deras småax undersökas, så blir det lätt att be- 

 räkna hur många procent bland dem äro skadade. Äfven efter 

 larvernas bortgång från axen kan en undersökning, efter någon 

 öfning, ske på ett fullt tillfredssällande sätt. Af larver bebodda 

 småax få nämligen aldrig fullt utbildade, utan i bästa fall blott 

 missbildade eller förkrympta korn. Vanligast sker ingen frukt- 

 sättning i egentlig mening, ty fruktämnet förmår ej tillväxa efter 

 blomningen, i följd af larvernas angrepp, utan torkar bort och 

 blir slutligen grönt af mögelsvampar. 



Om sändningar af prof på skadeinsekter. Under den 

 tid af sju år jag haft att syssla med dylika insekter, hafva många 

 remisser af sådana jämte skadade växtdelar emottagits, de flesta 

 dock vid framkomsten i sådant skick, att en artbestämning va- 

 rit alldeles omöjlig. De sända föremålen hafva nämligen, i följd 

 af oriktig behandling vid inläggningen och olämplig emballering, 

 icke allenast under transporten dött, utan till och med förlorat 

 form och färg, samt varit stadda i långt framskriden förruttnelse. 

 Härigenom har, som lätt kan inses, ändamålet med sändningen 

 ofta förfelats. Då det i de flesta fall är alldeles nödvändigt att 

 se föremålen i oskadadt tillstånd för att kunna igenkänna och 

 afgifva något yttrande om dem, har jag trott, att några vinkar 

 angående lämpligaste- sättet för deras inläggning och transport 



4 



