WALLENGREN: revision af släktet CORISA. 131 



rets färgteckning, men vingar saknas alldeles. Benen hafva 

 samma form som hos det fuUbildade djuret, med undantag däraf, 

 att de bakersta tarserna hafva endast en led, försedd med 2 klor 

 och enkla hår. Vingar visa sig först sedan öfvergång till puppa 

 skett och då blott såsom rudiment. Först vid sista hudömsnin- 

 gen framträda dessa i fullbildad form. — Djuren själfva äro en 

 begärlig föda för larver till Dyliscus-saiex och Odonater samt för 

 fiskar och andra större vattendjur. 



Könen skiljas från hvarandra därigenom, att abdomens 4 

 sista buksegmenter äro hos ef annorlunda formade än hos Ç. Hos 

 den senare äro de alltid i bakre kanten jämna och räta samt på 

 båda kroppssidorna lika, men hos den förra äro de på ena kropps- 

 sidan vågformigt och ojämnt inskurna, under det inskärningarna 

 på den andra sidan äro såsom vanligt jämna och räta. Bukseg- 

 menterna äro således hos hanen osymmetriska. Dessutom är pan- 

 nan hos (j^ mer eller mindre plattad eller intryckt, under det att 

 den mera sällan har denna form hos Ç, utan oftast är mer eller 

 mindre konvex eller åtminstone jämnt hvälfd. Därjämte har främsta 

 fotparets tärs (påla) och stundom äfven låret hos 0^ en annan 

 form än hos Ç. 



Hos c/' till flera arter har Buchanan White på ryggsidan 

 i kanten af abdomens sjette segment påvisat ett organ, som be- 

 nämnes strigil, bestående af en på kort stjälk sittande skifva, 

 försedd med täta tänder, ställda i flera eller färre rader. Detta 

 organ saknas hos en del arter, men finnes tydligt hos andra och 

 är beläget på samma kroppssida, där buksegmenterna äro osym- 

 metriska. För öfrigt känner man ännu ej ändamålet med detta 

 organ, hvars skifva ofta är af olika form hos de olika arterna. 

 Hos honorna har det ännu ej blifvit iakttaget. 



Halfvingarna, som äro membranösa, utgöras af fyra vingfält, 

 hvilka här torde böra särskildt framhållas för att kunna förstå 

 följande artbeskrifningar, liksom några andra nedan begagnade 

 termer torde behöfva beskrifvas. Första vingfältet kallas claviis 

 och är tresidigt, bildar en del af vingens inre kant och börjar 

 bredt vid pronotnm samt afsmalnar småningom bakåt och slutar 

 spetsigt. Från följande fält skiljes det genom en söm, som oftast 

 är annorlunda färgad, och hvars främre del utgöres af ett mer 

 eller mindre långt, opakt stycke, som ofta är af systematisk vikt. 



3 



