WALLENGREN : REVISION AF SLÄKTET CORISA. 1 35 



Hona. Pannan jämn; främsta tarsen sikelformig, krökt och 

 skarpspetsig. 



C. dentipes Thoms. Opuscula I, 28. — C. Gcoffroyi Sahl]î. Not. 

 Fen. 12. — FlOR. Rhyn. Livl. I, 786. — J. Sahlb. Syn. 278. 



Förekommer i synnerhet i åar och bäckar. Blott en gång 

 af oss träfifad i brakvatten. Spridd öfver halfön från Skåne åt- 

 minstone till Upsala, och vidare till Forsvik i Vermland, därifrån 

 kand. Bengtsson meddelat exemplar. Den tycks dock hos oss 

 vara tämligen sällsynt, liksom i Finland, där ej följande art lär 

 förekomma. Anmärkt i S. Norge. 



2. C. Geoffroy! Leach. Ofvan svartbrun, undertill gul- 

 aktig; pronotum med 16 eller flera klufna, afkortade och där och 

 hvar sammanstötande tvärlinier; halfvingarna med tätstående, gul- 

 aktiga småfläckar; midten af bröstet, inkanten af sidostyckena 

 och hela xyphus svarta; höfterna oftast med svart fläck; 3 — 4 af 

 bukens bassegmenter hos c/', 2 — 3 hos Ç svarta; mellanbenens 

 tibier iios båda könen på inre sidan mot basen ej bredare och 

 ej sammantryckta, samt låren hos o^ utan tand mot spetsen. 

 Längd 12 — 15 millim. 



Hanens och honans panna och främsta tärs såsom hos 

 föregående. 



C. Gcoffroyi Leach. Classif. 17. — Zett. Ins. Lapp. 284? — Fieb. 



Sp. 14, t. I, f. I; Hem. 91. — Wallengr. Öfvers. K. V. A. Förhandl. 



1854, 142. — Thoms. Opuscul. I, 28. — Dougl. & Scott Brit. Hem. 



593, t- 30, f. 5- — Saunders Hem. Heter. 333, t. 31, f. 4. — C. 



punctata BuRM. Handb. II, 186. — C. striata Fall. Hem. iSl. 



Förekommer tämligen allmänt i stillastående vatten från Skåne 

 åtminstone upp till Forsvik i Vermland (kand. Bengtsson). En- 

 ligt Zetterstedt äfven i Norrbottens floder, hvilken uppgift likväl 

 synes mera afse föregående art. 



Dessa båda nu beskrifna arter kunna ej skiljas från hvarandra 

 genom färgen, men hanarna lätt genom frånvaron eller närvaron 

 af tanden nära spetsen af mellanbenens lår. Honorna äro där- 

 emot svårare att särskilja. Dock, om man gifver akt på formen 

 af mellanbenens tibia, lär man snart inse olikheten dem emellan. 

 Hos C. dentipes afsmalnar den upptill mot basen å inre sidan 

 ganska tvärt, hvarigenom ett djupt och inåt vändt hak bildas i 

 ledfogningen emellan låret och tibian, hvilket däremot hos C. 



7 



