WALLENGREN : REVISION AF SLÄKTET CORISA. 155 



den förhärskande grågula färgen, där de svarta teckningarna äro 

 mycket fina och smalare än de ljusa; storleken är också något 

 mindre samt uppehållsorten en annan; därjämte synes oss äfven 

 fraratarsens form hos ef vara något olika. C . nigrolincata Thoms. 

 är en helt annan art än Fieiîers och vår, hvilken bland annat 

 genast skiljes därigenom, att vår arts ef ej har främsta tibian 

 svälld. 



14. C. Fabricii Fieb. Ofvan svartbrun, undertill svart, med 

 bleka, svartaktigt småfläckiga kanter; bröstet svart, frambröst- 

 loberna merendels svarta, sidostyckena gulaktiga, vid basen täm- 

 ligen biedt svarta; pronotum kort, med rundad bakkant, trubbiga, 

 långt innanför skuldrorna belägna bakre hörn, 7 — S tämligen 

 breda, räta, stundom genombrutna, gula tvärlinier; clavus vid 

 basen med räta, parallela, hela, gulaktiga tvärlinier, bakåt med 

 något vågiga, greniga, mot inkanten stundom afbrutna, gulaktiga 

 tvärlinier: corium med fina, afbrutna, vinkligt sammanstötande 

 gulaktiga linier, som vid inre kanten genomskäras af en kort, 

 svart, mer eller mindre tydlig längslinea; membransömmen smalt 

 gul; corii yttre hörn blekt; membranen med små, hieroglyfiska, 

 olika teckningar, utkanten svart; costalfältet svart, basen och 

 spetsen bleka; benen bleka, höfterna svarta; främsta låren brun- 

 aktiga eller med brun basfläck; bakersta tarsens cilier svarta: 

 analklaftaina svarta. Längd 5 — 6 millim. 



Hane. Pannans intryckning räckande till ögonen, i öfre 

 kanten bågformig, oftast begränsad af en upphöjd linea ; främsta 

 tibian ej svälld; främsta tarsen kort, bredt kniftbrmig, öfre kanten 

 bågformig, i nedre kanten rät, vid basen ej utdragen, bredare, 

 spetsen skarp. 



Hona. Pannan konvex; första tarsleden såsom hos (f , men 

 något smalare och undertill vid basen snedt utdragen. 



C. Fabricii FlEii. Sp. 33, t. 2, f. 16; Hem. 98. — Wallengr. 

 Öfvers. K. V. A. Förhandl. 1854, 149. — DoUGL. & ScOTT Ent. Month. 

 Mag. V, 267. — J. Sahlb. Syn. 291. — Flor. Rhyn. Livl. T, 796. — 

 Thoms. Opusen!. 1, 38. — S.\UNü. Hem. Heter. 337. 



Allmän i S. Sveriges sötvatten, i synnerhet i dem med dy- 

 botten. I Vestmanland förekommer den ock, enligt exemplar, 

 som därifrån för flera år sedan erhållits genom lektor Johansson, 

 men huru högt den hos oss stiger mot norden är ej kändt. Inom 



27 



