104 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. 



Tämligen spridd. Uppehåller sig isynnerhet i sakta rinnande 

 åar och bäckar; träffad där och hvar i Skåne, Småland (kand. 

 Holmqvist) samt i Jemtland och Dalarne (Boheman); äfven i 

 Lappland (Fieb,). Inom Finland träffad nordligast vid 66°. Inom 

 Norge ej ännu anmärkt. 



2. C. coleoptrata Fabr. Ofvan gulbrun, undertill gul (Ç), 

 bröstets midt och abdomens bas brunaktiga ((/'); den omkring 4 

 gånger bredare än långa pronotum, framtill med en mycket kort 

 köl; halfvingarna med 2 längsgående, mer eller mindre tydliga, 

 bruna band; membranen ej från corium afskild; costalfältet blekt; 

 fötterna gula, 2:dra parets tibier och tarser i spetsen bruna, 3:dje 

 parets tarser ofta brunaktiga, med bruna cilier. Längd omkr. 

 3 millim. 



Hane. Främsta tarsen sylformig, ,med trubbig spets och 

 grof klo. 



Hona. Främsta tarsen såsom hos o^, men med finare klo. 



Sigara coleoptrata Fabr. E. S. IV, 60. — Corisa coleoptrata Sahlb. 

 Not. Fen. 14. — Fall. Hem. 185. — Fieb. Sp. 40, f. 29; Hem. 90. 

 — DouGL. & Scott Brit. Hera. 614. — J. Sahlb. Syn. 297. — Saund. 

 Hem. Heter. 342, t. 31, f. 9. — Flor. Rhyn. Livl. I, 800. — Wal- 

 LENGR. Öfvers. K. V. A. Förhandl. 1854, 15 I. — Thoms. Opuscul. I, 40. 



Tämligen sällsynt, men spridd i Skåne; en gång funnen i 

 Skeldervikens salta hafsvatten (kand. H. Wallengren). Det nord- 

 ligaste ställe inom Sverige, därifrån förf. sett arten är Upsala. 

 Inom Norge är den ej anmärkt. 



Till Landtbruksstyrelsens entomolog för innevarande år 

 är herr Sven Lampa antasren. 



