2 14 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 894. 



Detta oaktadt var ännu 1890 trakten omkring den här belägna 

 egendomen La Pierre svårt hemsökt, emedan några angränsande 

 kommuner intet eller ofullständigt arbetat mot det onda. Isyn- 

 nerhet utefter floden Varenne's stränder var härjningen svår. 

 Larverna voro här så talrika, att gräsets rötter öfverallt voro 

 uppätna, så att det, vissnadt som det nu var, med lätthet kunde 

 uppryckas med handen. Det var här man gjorde den upptäckt,, 

 hvaraf man nu hoppas så mycket. Bland de larver man upp- 

 tog ur jorden funnos äfven sådana, som, tydligen döda endast 

 sedan helt kort, voro fullkomligt betäckta af ett hvitt svampmy- 

 celium, hvilket genomträngt hela kroppen samt dessutom utbredt 

 sig i alla riktningar i jorden. De angripna larvernas antal ut- 

 gjorde ungefär 10 % af alla plockade. 



Den 28 juni 1890 öfversände Le Moult till prof. Giard 

 en mängd ållonborrelarver, besatta med parasitsvampar, hvilka 

 han plockat i kommunen Céaucé. Redan samma dag skref Giard 

 tillbaka, att här hade man att göra med en Isaria, hvilken han 

 ansåg stå nära Isaria far inösa.. 



Försök började nu göras att genom angripna larver söka 

 smitta friska, dels genom att endast sammanföra de olika slagen, 

 dels genom att lätt med en nål såra friska larver och sätta dem 

 i direkt kontakt med angripna. Dessa försök fortsattes under 

 hösten och följande vinter. Redan i november månad kunde 

 Giard framvisa renodlingar af parasiten, och den 11 april 1891 

 framlade han för la Société de Biologie odlingar på flera olika 

 artificiella ämnen af ållonborrens Isaria, äfvensom mumier (mo- 

 mies) af larver till ållonborren och Tenebrio inolitor, dels framställda 

 genom inokulering dels genom beröring med förut smittade larver. 



Under tiden hade Le Moult publicerat sin upptäckt i 

 Comptes rendus de l'Académie des Sciences (den 3 november 

 1890), och åkerbruksinstitutet (Institut agronomique), som hittills 

 hade ägnat föga uppmärksamhet åt de entomophyta svamparna,, 

 började omsider — i december 1890 — intressera sig för frå- 

 gan. Le Moult, som ej hade reda på den tid det tager att 

 göra noggranna mikroskopiska undersökningar, förvånade sig öf- 

 ver den långsamhet hvarmed Giard gick till väga, hvarföre han 

 insände angripna larver att undersökas äfven till ett laboratorium,, 

 som lydde under åkerbruksministeriet, där herrar Prilleux och 



