GRILL, C, ISARIA DENSA (lINK) FRIES. 215 



Delacroix arbetade. Dessa lyckades äfven lätt att renodla para- 

 siten och framlade resultatet af sina undersökningar i Comptes 

 rendus de l'Académie den 11 maj 1890. De kallade parasiten 

 Botrytis tenella, under det Giard, hvilken redan den 1 1 april 

 offentligt förklarat den för en Isaria, nu i en ny uppsats i 

 Comptes rendus de la Société de Biologie den 18 juli närmare 

 bestämde den till Isaria densa (Link) Fries. Härigenom upp- 

 stod en auctorsstrid emellan de båda parterna, hvilken vi i denna 

 uppsats hvarken vilja eller kunna afgöra; men som det är ett 

 nytt arbete i frågan af Giard vi hafva framför oss, vilja vi här 

 antaga det namn han gifvit för svampen och öfvergå nu till dess 

 närmare beskrifning. 



Isaria detisa uppträder i naturen under ganska karakteri- 

 stiska former. I torr och lätt sandblandad jordmån är ållonborre- 

 larvens kadaver hårdnadt och sprödt samt betäckt af ett fint 

 hvitt mögelfjun, som täcker en större eller mindre del af dess 

 yta^ ofta endast lämnande bara de brunaktiga kitinösa delar, 

 hvaraf hufvud och ben bestå. I fuktig och lerig jordmån där- 

 emot bildar svampen ej endast en mera yppig svepning omkring 

 själfva larven, utan utsänder äfven irreguliera förlängningar om 

 fem à sex cm. och ändå mera. Dessa förlängningar omsluta 

 mindre jordpartiklar, växtrötter och andra främmande kroppar. 

 De sträcka sig ofta från ett kadaver till ett närliggande och för- 

 ena sålunda med ett lefvande nät de offer, som svampen skördat 

 inom ett begränsadt område. Det hela är betäckt af ett fint 

 •hvitt stoft, som vid beröring af fingrarna ger samma intryck som 

 när man berör ett stycke slammad krita. Det är vanligen på 

 ett djup under jordytan af 20 — 35 cm., som man träffar de flesta 

 mumifierade larverna på de ställen där /.y^r/Vï-epidemien rasar. 

 Svampen kan äfven angripa den fullbildade ållonborren, som då 

 äfven öfvergår till mumie och i detta tillstånd har en större vikt 

 än om insekten dött en naturlig död. Här är det vid de mjuka 

 delarna, som sammanbinda de kitinösa partierna under elytra, 

 omkring thorax och vid mundelarna, som svampen egentligen ut- 

 vecklar sig, hvarförutom hela det inre är genomträngdt af myce- 

 liet. Om man bryter en mumie af en ållonborrelarv strax efter 

 sedan den är upptagen ur jorden och sålunda ännu fuktig, upp- 

 står vanligen ett tvärt brott, som framställer en vertikalsektion 



9 



