234 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 894. 



kanske förnämligast väderleksförhållandena under och efter näst 

 föregående generations utvecklingstid samt bristen på parasiter. 

 Då det ej kan förnekas, att kännedomen om de verkliga orsa- 

 kerna till en insektarts periodiska uppträdande mången gång torde 

 kunna medföra stort gagn, ifall det blir fråga om dess utrotande, 

 vore det ju särdeles önskligt, om våra entomologer och andra 

 intresserade ville till undertecknad insända uppgifter i ämnet, 

 hvilka sedermera kunde inflyta i denna Tidskrift. Exemplar af 

 insekten böra hälst meddelas, då detta låter sig göra. 



Sven Lampa. 



UTROTNINGSMEDEL. 



Amerikanskt radikalmedel mot ohyra på husdjur. En 



mr E. H. Kern i Kansas märkte att några af hans svin icke 

 mådde riktigt väl, och att de ofta gnedo kroppen mot till buds 

 stående föremål, såsom stolpar, stängsel o. d. Det befanns till 

 sist, att de voro mycket besvärade af löss. För att befria dem 

 därifrån, hällde han ett par kannor stenkolsolja i en spruta samt 

 strilade sedan oljan öfver svinen. Då dessa ej ville stå stilla 

 under operationen, lades i en ho några näfvar majs, som sattes 

 till djuren, hvilka därefter, under förtärandet däraf, höllo sig så 

 pass lugna, att besprutningen kunde grundligt äga rum. Gran- 

 narna förutsade visserligen, att håren skulle falla af, eller att 

 blåsor skulle uppkomma å djurens hud efter det skarpa medlet, 

 men detta blef ej händelsen. Följande morgon verkställdes en 

 noggrann undersökning å de sålunda behandlade djurens ryggar, 

 och befanns därvid huden vara betäckt med lossnade stycken 

 af smuts och fjäll efter skabb, samt att mellan och under dessa 

 befunno sig tusentals döda löss. Resultatet blef äfven, att djuren 

 fingo en slät och fin hud, samt blefvo, som man kunde vänta, 

 fullkomligt fria från ohyran. Medlet hade äfven försökts i höns- 

 hus samt mot löss på hästar. Ett flanellstycke, mättadt med god 

 stenkolsolja och appliceradt på en hästs ben, hvars hår äro full- 

 satta med stingägg, medför den goda verkan, att äggen lossna 

 och snart affalla. (Insect Life, Vol. VI, p. 270. 1894). 



Sven Lampa. 



