LAMPA: OSKAR THEODOR SANDAHL. 317 



om farmaciens och apoteksväsendets ställning i de olika landen. 

 För farmakologiska studier, balneologiska iakttagelser och andra 

 vetenskapliga ändamål, äfvensom för stärkandet af den stundom 

 vacklande hälsan företogos sedermera flera utländska resor. 



En mediko-pneumatisk anstalt (»klockan») anlade Sandahl 

 i Stockholm i860, hvilken måste nedläggas 1875, sedan den 

 åsamkat honom stor pekuniär förlust. 



Ett stort antal afhandlingar och kortare uppsatser af bota- 

 niskt, zoologiskt och medicinskt innehåll samt reseskildringar, 

 recensioner m. m. äro af Sandahl författade och tryckta i 

 Nordisk familjebok, tidskrifter, allmänna tidningar m, fl. 



Den 14 december 1879 stiftade Sandahl, i förening med 

 fem andra, för saken varmt intresserade personer, »Den Entomo- 

 logiska Föreningen i Stockholm». Denna handling, kanske för 

 framtiden en af de mest betydande af hans lifsgärningar, försig- 

 gick helt anspråkslöst hemma hos honom, hvarest äfven seder- 

 mera under en tid Föreningens sammankomster ägde rum. Alla, 

 som intresserade sig för denna Förenings ändamål, voro då välkomna 

 och fingo åtnjuta det älskvärda värdfolkets gästfrihet och välvilja. 



Föreningens verksamhet hade dock blifvit af helt ringa be- 

 tydelse, om hon kommit att sakna det föreningsband, som endast 

 genom utgifvandet af en egen tidskrift kan erhållas. En af hen- 

 nes angelägnaste och första åtgöranden blef därför, att gå i för- 

 fattning om upprättandet af en sådan. Detta hade ej kunnat 

 realiseras så snart, om ej Sandahl ställt sig i spetsen därför och 

 så att säga klädt risken. I anseende till ledamöternas ringa 

 antal, bristen på donationer och andra tillgångar^ samt de dryga 

 kostnader en dylik publikation alltid medför, blef Föreningens 

 ställning i ekonomiskt afseende redan under dess första arbetsår 

 både brydsam och bekymmerfull. SaxMdahls stora förmåga att 

 intressera äfven utomstående personer för en sak, som låg honom 

 varmt om hjärtat, samt hans egen kända offervillighet räddade 

 dock Föreningen från en ögonskenlig undergång, och det dröjde 

 ej länge, innan hon i följd af gåfvor och andra inkomster såg 

 sig i stånd, att icke allenast likvidera sina skulder och löpande 

 utgifter, utan äfven af donerade medel bilda stående fonder för 

 betryggandet af sin framtid. Så tilkommo Regnells och Wahl- 

 bergs samt sedermera »ständiga ledamöters» och Oskar Sandahls 



