ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. IX 



sådant, synes den ock böra tillse, att det för den praktiske en- 

 tomolgen blir möjligt, att uppfylla de kraf, som ställas på honom. 



Att en dylik station är nödvändig för de här omtalade un- 

 dersökningarna, är visserligen klart för hvarje fackman, men bör 

 äfven lätt kunna inses af hvarje annan, som något sätter sig in 

 i förhållandena. Många insekter behöfva en ganska lång tid, 

 I- — 4 år, för att genomgå hela sin utveckling eller utbilda å an- 

 dra sidan 2 — 3 ofta sinsemellan olika generationer hvarje år. I 

 hvilketdera fallet som helst blir det nödvändigt att, då man vill 

 få noggrann kännedom om utvecklingens alla enskildheter, med 

 oaflåtlig uppmärksamhet troget följa densamma steg för steg och 

 dag efter dag. Detta låter sig emellertid i de flesta fall ej alls 

 göra, ifall man ej disponerar öfver nödig utrustning eller den ena 

 dagen måste vara här och den andra där. En eller annan dags 

 frånvaro kan omintetgöra hela undersökningen, som då kanske 

 ej kan upptagas igen förrän nästa år eller efter ännu längre tids 

 förlopp. Häraf är tydligt, att alla sådana undersökningar endast 

 kunna utföras vid en fast station, som är försedd med nödig 

 utrustning och hvars föreståndare ej upptages af andra göromål, 

 som kunna lägga hinder i vägen för hans arbete vid stationen. 

 Då det emellertid stundom är alldeles nödvändigt att besöka de 

 trakter, som äro utsatta för insekthärjningar, synes det Akade- 

 mien oundgängligt, att stationens föreståndare vid sin sida har 

 en assisstent, som antingen kan företaga resorna eller ock under 

 föreståndarens frånvaro besörja de pågående undesökningarna 

 och experimenten. Utan en sådan anordning skulle stationen 

 helt visst förlora en väsentlig del af sin betydelse. A andra si- 

 dan kunde visserligen också tänkas, att den nuvarande entomolog- 

 befattningen hos Landtbruksstyrelsen bibehöllos oförändrad och ej 

 sattes i någon förbindelse med stationen, men däraf skulle tyd- 

 ligen båda institutionerna i hög grad lida, i det att stationen ej 

 vore säker om att få del af den erfarenhet, som entomologen på 

 sina resor vunne, och denne senare å andra sidan komme att 

 intaga samma svåra ställning som hittills eller ock blefve helt 

 och hållet beroende af stationen. 



Det är klart, att de undersökningar, som å en sådan försöks- 

 anstalt böra företagas, kunna blifva af mycket olika art och stun- 

 dom kunna förutsätta insikter, som man ej billigtvis kan kräfva 



