ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1894. XV 



skilde rådvill och hjälplös, oförmögen som han är att upptaga 

 kampen mot varelser, hvilkas lifsvillkor han icke känner och icke 

 heller förmår uppdaga. Spörsmålet om, hvad man har att före- 

 taga mot dessa landtbrukets fiender, kan icke sägas vara af lokal 

 betydelse, utan måste betraktas såsom en angelägenhet af stor 

 vikt äfven för det allmänna. 



Väl har sedan början af iSSotalet ett anslag af 1,000 kr., 

 som i år blifvit förhöjdt till 1,500 kr., af statsmedel årligen an- 

 visats för aflöning af en numera under Kongl. Landtbruksstyrel- 

 sens inseende ställd entomolog med skyldighet att genom egna 

 undersökningar vinna kännedom om skadeinsekterna, söka före- 

 komma den förödelse de vålla å jordbrukets alster och beresa 

 af dem hemsökta trakter; men för att vinna härvidlag åsyftade 

 ändamål, kan denna åtgärd omöjligen vara tillfyllest. Vid be- 

 kämpandet af växtsjukdomar, de må förorsakas af snyltgäster af 

 animaVisk eller vegetabilisk natur, måste man obestridligen inslå 

 på samma väg, som den moderna läkekonsten valt, och på hvil- 

 ken den vunnit och fortfarande vinner sina största segrar öfver 

 människans och husdjurens fiender. De upplysningar och råd, 

 statsentomologen skall meddela rörande skadeinsekterna och de 

 åtgärder, han har att föreslå mot deras härjningar, måste med 

 andra ord föregås af och vara grundade på utförliga och nog- 

 granna undersökningar om dessa djurs lefnadsvanor och utveck- 

 ling, hvilken ofta nog har ett flerårigt förlopp, samt alla andra 

 med ämnet sammanhängande frågor, för att verkligt tillförlitliga 

 resultat skola kunna ernås. Men den oundgängliga förutsättnin- 

 gen för bedrifvande af sådana minutiösa studier och undersök- 

 ningar, nämligen en med alla nödiga hjälpmedel utrustad försöks- 

 anstalt, hvarest alla med entomologens tjensteuppgift samman- 

 hängande spörsmål kunde vinna sin utredning och lösning, me- 

 del mot insekthärjningar utfinnas och grundligen pröfvas, af en 

 sådan anstalt har Kongl. Landtbruksstyrelsens entomolog alltjämt 

 varit i saknad. Denna brist, som ständigt och jämt gjort sig 

 kännbar och i själfva verket hindrat honom från att fullfölja äf- 

 ven de mest maktpåliggande undersökningar, måste naturligtvis 

 athjälpas, om man annars på denna tjänsteman skall kunna ställa 

 de kraf, som saken onekligen fordrar. 



I anledning af en diskussion, som vid en af hennes sam- 



