XX BIHANG TILL 



gaf i synnerhet de största förhoppningar, men inom kort inträffade 

 något, som kan gälla såsom ett ytterligare bevis därpå, att nya 

 kulturförhållanden ofta framkalla andra sjukdomar hos växterna. 

 Flera arter skalbaggar inställde sig nämligen på rapsplantorna 

 och i sådan myckenhet, att de åtminstone för en tid helt och 

 hållet omintetgöra rapsodlingen. Djuren voro visserligen förut 

 bekanta, men deras uppträdande inom vårt land på ett sådant 

 sätt, synes hittills varit så godt som okändt. Endast å egendo- 

 men Skäggs vid Martebomyr erhölls på 150 tunnland blott 25,000 

 kilogram rapsfrö, då man väntat sig 100,000, och förlusten upp- 

 skattas på stället till 15,000 kronor. Dylika härjningar af insek- 

 ter, som tyvärr ganska ofta återkomma, torde lämna tillräckliga 

 skäl för vidtagande af kraftigare åtgärder äfven från statens sida 

 för att söka utfinna mot dem användbara och verksamma skydds- 

 medel. 



Den jämförelsevis obetydliga utgift, som genom bifall till 

 ifrågavarande framställningar komme att uppstå, skall helt visst 

 ej göras förgäfves, ehuruväl det ännu kan förefalla oss som om 

 en del insektangrepp vore omöjliga att minska, än mindre att 

 helt oeh hållet förebygga. Att likväl äfven sådana i sinom tid 

 efter trägna undersökningar och försök, skola kunna bekämpas 

 vida kraftigare framdeles, än hvad nu kan vara fallet, därom 

 torde tankarna dock knappast vara delade, då man besinnar hvad, 

 som under senare tiden uträttats på andra, jämförliga områden, 

 där erforderliga förutsättningar för vetenskapliga forskningar och 

 däraf härledda praktiska rön icke saknats. 



Hvad de genom Akademien och Hushållnigssällskapens om- 

 bud föreslagna utgiftsposterna beträffar, är från min sida intet 

 att påminna, alldenstund de synas motsvara det behof, som un- 

 der våra förhållanden torde komma att göra sig gällande. Dock 

 må jag kanske böra påpeka, att af anslaget för en gång till upp- 

 sättning etc, det som tilläfventyrs ej blefve användt första året, 

 må få reserveras till kommande behof i den vägen; ty i fråga 

 om inrättandet af en alldeles ny institution, är det omöjligt att 

 på förhand uppgifva allt, som torde komma att erfordras. En 

 liknande anmärkning skulle kunna göras rörande de ärligen åter- 

 kommande utgiftsposterna, då alla år ej likna hvarandra, och 

 utgifterna följaktligen kunna komma att å en post öfverstiga an - 



