XXII BIHANG TILL 



gon verklig praktisk betydelser Hittills hafva i olika länder 

 hufvudsakligen tre olika sätt blifvit använda. Man har vid in- 

 träffande mer i ögonen fallande insekthärjning tillsatt en eller 

 några stycken personer (en kommitté) som skulle studera den- 

 samma och lämna vederbörande rad och upplysningar, eller ock 

 har "man, såsom hittills hos oss, anställt en person, som haft en 

 dylik uppgift och slutligen har man inrättat bestämda institutioner 

 (experimentella stationer), som haft till ändamål både att studera 

 insekterna, pröfva utrotningsmedlen och underrätta allmänheten 

 om resultaten af sina undersökningar. 



En äfven ganska flyktig jämförelse mellan de resultat, som 

 vunnits vid dessa olika sätt att gå till väga, visar att det första 

 sättet är så godt som värdelöst, att det andra endast under vissa 

 förhållanden och i vissa fall kan leda till målet, och att man 

 endast genom att välja det tredje förfaringssättet kan hoppas på 

 att vandra säkert framåt och ernå resultat, på hvilka man kan lita. 



Om vi särskilt fästa oss vid hvad, som hittills gjorts för 

 saken i vårt land, så vill Entomologiska Föreningen ingalunda 

 bestrida, att den anspråkslösa befattning, som funnits hos oss va- 

 rit till gagn för det allmänna, men den har dock varit det för- 

 nämligast därigenom, att den klargjort för alla, hvilken ofantlig 

 rål skadeinsekterna äfven hos oss spela och huru mycket, som 

 genom dem årligen förstöres för landtmännen. Däremot har in- 

 struktören i entomologi, såsom Kongl. Landtbruksstyrelsen alltför 

 väl själf vet, på grund af hela sin ställning och på grund af sak- 

 naden af en försöksstation, i allmänhet ej fullständigt kunnat 

 följa skadeinsekternas utveckling och än mindre pröfva mot dem 

 användbara botemedels verkningar. Då alla sakkunniga härom 

 äro eniga, synes det oss också vara vår plikt att för statsmak- 

 terna framhålla, att målet ej kan nås på den nu inslagna vägen, 

 utan att det endast genom inrättandet af en dylik station kan 

 blifva möjligt att uträtta något. 



Entomologiska Föreningen tillåter sig därför, att på det 

 varmaste förorda Kongl. Landtbruksakademiens förslag såsom det 

 enda rätta och lämpliga, ifall man vill göra något åt saken. 



Slutligen anhåller Föreningen, att med stöd af sin känne- 

 dom om insekternas lif i allmänhet och om arten af de forsk- 



