lampa: berättelse till landtbruksstyrelsen 1894. 13 



s;lasflaska. Viflarna började genast att borra in sin långa och 

 tina snabel {rostrum), stundom ända till basen, uti de på raps- 

 grenen befintliga skidorna, och om därvid ett frö påträffades, 

 urgnagdes dess kärna så grundligt, att till sist blotta skalet åter- 

 stod. Vid ett tillfälle vände en hona sig helt om, sedan hon 

 borrat ett hål på skidan, och jämkade bakkroppsspetsen dit; 

 men om något ägg afsattes i detta hål eller icke, blef då ej ut- 

 rönt. Utanpå en af skidorna träffades den i juni ett par mycket 

 små, något aflånga och i ändarna afrund^de ägg, och jag trodde 

 därför, att äggen alltid placerades på detta sätt, samt att den 

 nyss utkläckta larven borrade sig in uti skidan. Sedermera på- 

 träffades dock likadana ägg inuti en skida, och i en annan såväl 

 ägg som nyss utkläckta larver, samt i en tredje, ej mindre än 5 

 ägg, liggande i rad nära intill hvarandra. På hvad sätt de sist- 

 nämnda inpraktiserats och sålunda placerats är tillsvidare för 

 mig så godt som en gåta. I fria tillståndet torde det mer 

 sällan inträffa, att flera än ett ägg läggas i samma skida, ty jag 

 träffade oftast blott en enda larv på samma ställe. Äggen äro 

 hvita eller något gulaktiga och halfgenomskinliga. Nyss utkläckt 

 är larven vattenklar med brunaktigt hufvud. Då han är fullväxt, 

 gnager han på skidans ena sida ett hål, hvarigenom han kan 

 krypa ut för att komma till jorden och gå i puppa. Det sak- 

 nades icke exempel på, att en enda larv förstört ända till sex 

 rapsfrön innan han lämnade skidan. Den 9 juli begaf sig en i 

 fångenskap varande larv ned i jorden och den 29, alltså 20 

 dagar därefter, uppkom den fullbildade insekten till ytan. 



Af öfriga skadeinsekter, hvilkas larver 1893 anträffades i stort 

 antal, och som alla bidraga till missväxt å rapsen, nämligen blå- 

 vingade rapsstjälkvifveln {Ceutorhynchus Sulcicollis Payk.), fyr- 

 tandade rapsvifveln {C. Quadridens Panz.), rättikflugan {Aricia 

 Floralis Fall.) och A. Villipes Zett. m, fl., syntes nu helt få 

 eller inga individer på rapsen vid Hästnäs och Tjuls, och af 

 rapsbaggens parasiter ingen enda, oaktadt rätt många larver in- 

 samlades och i fångenskapen undergingo sin förvandling. Man 

 skulle häraf kunna draga den slutsatsen, att såväl de uppräknade 

 arterna af skadeinsekterna som parasiterna, hvilka ovillkorligt 

 borde förefunnits i stor mängd på den del af myren, där rapsen 

 förlidet år varit starkt angripen, ej förmått leta sig fram till 



